https://redakce.carecomm.cz/tahd/issue/feedTransfuze a hematologie dnes2024-06-25T10:05:33+00:00prof. MUDr. Edgar Faber, CSc.tahd@carecomm.czOpen Journal Systems<p>Časopis Transfuze a hematologie dnes je oficiálním odborným časopisem Společnosti pro transfuzní lékařství (STL), České hematologické společnosti (ČHS) a České společnosti pro trombózu a hemostázu (ČSTH) České Lékařské Společnosti J.E. Purkyně (ČLS JEP).</p> <p>Dosud publikovaná čísla a informace o časopisu naleznete na této adrese: <a href="https://www.prolekare.cz/casopisy/transfuze-hematologie-dnes">https://www.prolekare.cz/casopisy/transfuze-hematologie-dnes</a></p> <p style="margin-bottom: 0cm; line-height: 100%; background: #fcfbf9;"> </p>https://redakce.carecomm.cz/tahd/article/view/2176Poškození způsobená depozity monoklonálního imunoglobulinu typu IgM a volnými lehkými řetězci u Waldenströmovy makroglobulinémie. Popis případu a přehled literatury2024-02-27T11:27:04+00:00Patrik Flodrpatri.flodr@fnol.czZdeněk Adamadam.zdenek@fnbrno.czMartina NavrátilováMartina.navratilova@fnol.czDušan Holubdusan.holub@fnol.czPetr Džubákpetr.dzubak@fnol.chLeoš Křenkren.leos@fnbrno.czJan Dobrovolnýjan.dobrovolny@ikem.czPavlina Malíkovapavlina.malikova@ikem.czOlga Pollakovaolga.pollakova@nnm.czMichal Šenkyříksenkyrik.michal@fnbrno.czLenka Zadražilová-Dubskádubska.lenka@fnbrno.czZdeněk Rehákrehak@mou.czRenata Koukalovarenata.koukalova@fnbrno.czMarta Krejčíkrejci.marta@fnbrno.czLuděk Pourpour.ludek@fnbrno.czZdeněk Králkral.zdenek@fnbrno.czIva Svobodováiva.svobodova@fnusa.cz<p><strong><u>Souhrn:</u></strong></p> <p>Waldenströmova makroglobulinémie (WM) patří k low-grade B-lymfomům. Je definována přítomností lymfoplazmocytárního lymfomu v kostní dřeni a monoklonálního imunoglobulinu typu IgM (M-IgM) v séru. Příznaky nemoci, anémie a trombocytopenie, mohou souviset s masou patologických buněk, stejně jako systémové zánětlivé projevy (B-symptomy). Velké spektrum symptomů však způsobuje M-IgM. Koncentrace M-IgM u WM nekoreluje s masou patologických buněk. Spektrum poruch, způsobených M-IgM, je značně široké vzhledem k diverzitě patofyziologických mechanismů a lokalizaci poškození. Poškození může vzniknout depozicí kompletní molekuly či její části ve formě agregátů, amorfních, krystalických, mikrotubulárních, či fibrilárních struktur. M-IgM může také pacienta poškozovat autoprotilátkovou aktivitou namířenou proti antigenům vlastních tkání. Dále může M-IgM tvořit imunitní komplexy a aktivovat komplement. A výjimečně může B buněčný klon indukovat tvorbu cytokinů. Proto je velmi obtížené včas rozpoznat symptomatickou formu WM. V této publikaci popisujeme pacientku poškozenou depozity M-IgM a řetězců lambda. Diskuzi je zaměřena na přehled všech forem poškození člověka depozity M-IgM, mezi něž patří i popsaný případ.</p> <p><strong>Klíčová slova:</strong> Waldenströmova makroglobulinémie, hepatomegalie, Monoclonal Immunoglobulin IgM Deposition Disease, makroglobulinóza, amyloidóza.</p>2024-06-25T00:00:00+00:00Copyright (c) 2024 Transfuze a hematologie dneshttps://redakce.carecomm.cz/tahd/article/view/1997VEXAS syndrom – diagnóza na pomezí revmatologie a hematologie2023-10-19T10:33:50+00:00Martin Vostrýmartin.vostry@uhkt.czBlanka Stibůrkovástiburkova@revma.czHeřman Mannmann@revma.czVeronika Balajkovábalajkova@revma.czHana Ciferskáciferska@revma.czJacqueline Soukupová MaaloufováJacqueline.Maaloufova@uhkt.czCyril ŠálekCyril.Salek@uhkt.czMonika BeličkováMonika.Belickova@uhkt.cz<p>VEXAS syndrom (vacuoles, E1 enzyme, X-linked, autoinflammatory, somatic) je vzácné autoinflamatorní onemocnění, způsobené somatickou mutací v genu <em>UBA1</em> v hematopoetických progenitorových buňkách, které postihuje dospělé pacienty ve vyšším věku. Onemocnění se projevuje systémovými příznaky (horečky, únava), zánětlivými projevy na kůži, v oblasti očí, postižením plic, cév a chrupavek s přidruženými hematologickými symptomy jako je makrocytární anémie, trombocytopenie a přítomnost vakuol v myeloidních a erytroidních prekurzorech. Zároveň je spojené se zvýšeným rizikem rozvoje maligního hematologického onemocnění. Většina pacientů je refrakterních k běžné protizánětlivé a imunosupresivní léčbě. Záněty a selhávání kostní dřeně často postupně vedou k závažným zdravotním komplikacím a významné mortalitě. V současné chvíli neexistuje efektivní standardizovaná léčba. Pro určitou skupinu nemocných je vhodnou terapií transplantace krvetvorných kmenových buněk, která může být kurativní. Dalšími možnostmi léčby mohou být hypometylační látky či léčiva cílící na dráhy cytokinů a zánětlivé odpovědi. Společně se souhrnnou informací o VEXAS syndromu zde prezentujeme dvě kazuistiky pacientů, u nichž jsme na našem pracovišti detekovali mutace v genu <em>UBA1</em>.</p>2024-06-25T00:00:00+00:00Copyright (c) 2024 Transfuze a hematologie dneshttps://redakce.carecomm.cz/tahd/article/view/2196Žilní trombóza splanchnického povodí: etiologie, léčba a výsledky. Retrospektivní analýza.2024-03-24T10:33:32+00:00Tomáš Krieglertomaskriegler@seznam.cz<p class="western"><span style="font-family: Times New Roman, serif;"><em><strong>Souhrn</strong></em></span></p> <p class="western"><span style="font-family: Times New Roman, serif;"><em>Trombóza ve splanchnické oblasti patří mezi trombózy v tzv. neobvyklé lokalizaci. Řadí se do ní trombóza portální žíly, lienální žíly a mezenterické žíly a dále i Budd-Chiariho syndrom. Příčiny jsou většinou multifaktoriální, jak lokální, tak celkové, nicméně ne vždy se podaří příčinu identifikovat. Tyto trombózy se vyskytují také po břišních operacích. Diagnostická ani terapeutická péče není jednotná, i díky relativně vzácné incidenci a chybění cílených doporučení. V práci je retrospektivně analyzován soubor 40 nemocných (15 mužů, 25 žen, medián věku 38 let) se zaměřením na etiologii, léčbu a další sledování nemocných ze dvou krajů naší republiky. Etiologie trombózy byla identifikována u 23 nemocných s převahou nálezu JAK-2 kinásy. U všech nemocných byla trombóza diagnostikována buď ultrazvukem nebo angio-CT vyšetřením. Antikoagulační terapie nízkomolekulárním heparinem (LMWH) byla léčbou volby s převodem na Warfarin či přímá perorální antikoagulancia (DOAC). Prognóza nemocných závisí na rozsahu a lokalizaci trombózy, její příčině a včasném zahájení léčby.</em></span></p>2024-06-25T00:00:00+00:00Copyright (c) 2024 Transfuze a hematologie dneshttps://redakce.carecomm.cz/tahd/article/view/2145VEXAS syndrom - nové autoinflamatorní onemocnění s hematologickými symptomy. Popis případu a přehled literatury2024-02-13T14:14:02+00:00Dominik Frič7417@fnbrno.cz<p>VEXAS syndrom je v roce 2020 nově rozpoznaná a popsaná autoinflamatorní choroba. Akronym VEXAS je složen prvních písmen V= vakuoly, E= E1 enzymy, X=X-chromosom, A = autoinflamatorní, S = somatické. Podstatou onemocnění je získaná somatická patogenní varianta v genu <em>UBA1</em>. Tento gen kóduje enzym E1, který je zodpovědný za regulaci zánětlivých proteinů vazbou na ubiquitin (ubiquitinizace). Díky uložení genu na X chromozomu postihuje toto onemocnění muže, a to v jejich druhé polovině života.</p> <p>Choroba má pestré inflamatorní projevy s hematologickými (hyperkoagulace, anémie, trombocytopenie), dermatologickými (Sweetův snydrom) a revmatologickými (perichondritis, artritis) symptomy. Tyto příznaky lze shrnout do pracovní diagnózy „nespecifikovaná systémová autoinflamatorní choroba“ (undifferentiated systemic autoinflammatory disorder -USAID). Průkaz vakuol při cytologickém hodnocení kostní dřeně je pro tuto chorobu charakteristický a definitivní diagnózu potvrzuje průkaz defektu <em>UBA1 </em>genu.</p> <p>V textu popisujeme našeho prvního pacienta s VEXAS syndromem a uvádíme stručný přehled literatury.</p>2024-06-25T00:00:00+00:00Copyright (c) 2024 Transfuze a hematologie dneshttps://redakce.carecomm.cz/tahd/article/view/2019Raritní granulomatózní procesy2024-01-02T09:11:16+00:00Jiří Kufajiri.kufa@fnol.cz<p>Následující kazuistické sdělení popisuje 3 případy nemocných, kteří byli došetřování pro respirační potíže a déletrvající B-symptomy. Původně zvažovaná infekční onemocnění, sarkoidóza event. jiné běžně se vyskytující onemocnění byly po komplexním a důkladném vyšetření vyloučeny a diagnóza uzavřena v prvním případě jako multicentrická forma Castlemanovy choroby, ve druhém případě jako lymfomatoidní granulomatóza a ve třetím případě jako koincidence granulomatózního procesu neznámé etiologie a chronické myelomonocytární leukémie (CMML) s přechodem do akutní leukémie.</p>2024-06-25T00:00:00+00:00Copyright (c) 2024 Transfuze a hematologie dneshttps://redakce.carecomm.cz/tahd/article/view/2114Rodinná studie polymorfismu antigenů systému MNS2024-04-06T11:18:20+00:00Petr Papoušekpetr.papousek@nemlib.czMartin Kracíkmartin.kracik@nemlib.czIva Dolinováiva.dolinova@nemlib.czLenka Řehořoválenka.rehorova@nemlib.czRenata Procházkovárenata.prochazkova@nemlib.cz<p><strong>Úvod:</strong> Mutace v genech GYPA a GYPB kódujících systém MNS mohou způsobit sníženou až vymizelou expresi antigenů na povrchu erytrocytů. Může tak dojít k diskrepantnímu nálezu mezi výsledky imunohematologického a genetického vyšetření. Cílem této studie bylo prokázat, že diskrepantní nález při vyšetřování antigenů systému MNS může být způsoben mutací genu GYPB a prověřit, zda se tato mutace vyskytuje i u potomků pacientky.</p> <p><strong>Materiál a metodika:</strong> Na Transfuzním oddělení Krajské nemocnice Liberec, a.s., (KNL) byl v roce 2019 u pacientky A1 vyšetřen rozšířený fenotyp MNS imunohematologickými metodami: sloupcovou aglutinací a zkumavkovou technikou. Na Ústavu hematologie a krevní transfuze (ÚHKT) byl nález konfirmován metodou sloupcové aglutinace a byl stanoven genotyp pomocí PCR Fluogene. V roce 2022 byly vyšetřeny vzorky krve potomků pacientky A1 imunohematologickými metodami: fenotyp metodou sloupcové aglutinace a metodou pevné fáze na Transfuzním oddělení KNL a metodou sloupcové aglutinace v ÚHKT. Genetické vyšetření bylo v KNL provedeno pomocí real-time PCR ERY Q KKD/MNS-TYPE na Oddělení genetiky a molekulární diagnostiky (OGMD) a v ÚHKT metodami PCR: PCR Fluogene a ID CORE XT.</p> <p><strong>Výsledky: </strong>U pacientky A1 byl zjištěn diskrepantní nález v antigenu S: fenotyp antigenů S-s+ a genotyp S+s+. U této pacientky byl dále zachycen zeslabený antigen M a negativita antigenu N. Vyšetřeni byli všichni pokrevně příbuzní pacientky (potomci) – celkem 9 (3 synové, 1 dcera, 4 vnoučata a 1 pravnuk). U potomků probandky byl zjištěn antigen S+, nebo S-, nikdy však nebyl zachycen k diskrepantní výsledek mezi imunologickými a genetickými metodami.</p> <p><strong>Závěr:</strong> U pacientky A1 byl zachycen diskrepantní nález ve výsledcích vyšetřovacích metod pro antigen S, který byl velmi pravděpodobně způsobený genetickou změnou v genu pro glykoforin B. Tato mutace se nepřenesla na žádného z potomků.</p>2024-06-25T00:00:00+00:00Copyright (c) 2024 Transfuze a hematologie dnes