Česká gynekologie je oficiální časopis České gynekologické a porodnické společnosti ČLS JEP. Hlavním zaměřením časopisu je postgraduální výuka a informace o současném stavu a vývoji této oblasti medicíny doma a v zahraničí, dále publikace původních studií a zkušeností z klinické praxe a informace o činnosti odborných společností. Dosud publikovaná čísla a informace o časopisu naleznete na této adrese: https://www.cs-gynekologie.cz
Srovnání histologické struktury kryokonzervované ovariální tkáně metodou pomalého zamražení
Cíl: Cílem této studie bylo ověřit metodiku kryokonzervace ovariální tkáně metodou pomalého mražení jako metodu pro zachování fertility a její možné zavedení do klinické praxe Centra asistované reprodukce Fakultní nemocnice Olomouc. Současně byla optimalizována a nacvičena technika samotné kryokonzervace. Soubor a metodika: Studie probíhala v období od dubna 2022 do prosince 2024 na Porodnicko- -gynekologické klinice Fakultní nemocnice Olomouc a zahrnovala šest transgender pacientek ve věku 19–25 let, které podstoupily laparoskopickou hysterektomii s oboustrannou adnexektomii v rámci chirurgické tranzice. Získaná ovariální tkáň byla bezprostředně po vyjmutí zpracována a kryokonzervována metodou pomalého zamražování v Centru asistované reprodukce Fakultní nemocnice Olomouc. Histopatologické hodnocení ovariální tkáně bylo provedeno před kryokonzervací, následně po rozmražení vzorků na Ústavu klinické a molekulární patologie Fakultní nemocnice Olomouc. Výsledky: Výsledky morfologického hodnocení ovariální tkáně po kryokonzervaci potvrdily zachovalost strukturálních charakteristik folikulů i stromální komponenty bez známek výrazné degenerace. Závěr: Výsledky tak potvrzují, že použitý protokol kryokonzervace ovariální tkáně metodou pomalého mražení je vhodný a dostatečně šetrný pro klinické využití. Tato metodika představuje spolehlivou možnost zachování plodnosti u pacientek podstupujících gonadektomii, s potenciálním uplatněním při následné transplantaci či in vitro kultivaci folikulů.
Vaginální fisting a riziko anogenitálního poranění
Vaginální fisting je neobvyklá a riziková sexuální praktika. Jedná se o zavádění jedné nebo obou rukou do pochvy. Fisting je prováděn v rámci heterosexuálních, homosexuálních nebo autoerotických aktivit a bývá příčinou poranění pochvy i okolních orgánů. Článek popisuje případ 33leté pornoherečky, u níž došlo během natáčení filmu při fistingu k poranění pochvy a silnému krvácení. Ruptura vaginy byla ošetřena suturou poševní stěny a krevní ztráta byla hrazena opakovanými krevními převody.
Placentární insuficience a pozdní růstová restrikce ve skupině plodů s adekvátní velikostí pro dané gestační stáří
Růstová restrikce plodu je stav, při kterém plod nedosahuje svého geneticky podmíněného růstového potenciálu, nejčastěji v důsledku poruchy funkce placenty. Pro pozdní formu růstové restrikce plodu vznikající po 32. týdnu těhotenství je charakteristická obtížná diagnostika, která je důsledkem méně výrazných klinických projevů a absence spolehlivých ultrazvukových známek placentární insuficience. Mezi kritéria růstové restrikce z důvodu placentární insuficience patří zejména abnormální dopplerometrie, zpomalení růstové dynamiky plodu, změny hladin biochemických markerů v séru matky či specifický histopatologický nález. Stále více důkazů však naznačuje, že i růst plodu s adekvátní velikostí pro dané gestační stáří může být negativně ovlivněn subklinickou formou placentární insuficience. Rizika nerozpoznané placentární insuficience souvisí s vyčerpanými rezervami plodu, rychlým rozvojem intrauterinní tísně při nástupu kontrakční činnosti a v hraničním případě až s intrauterinním úmrtím plodu. Při hodnocení perinatální mortality představují právě plody ve skupině mezi 10. a 90. percentilem v absolutních číslech početně významnou skupinu. Navzdory pokroku v oblasti prenatální diagnostiky stále chybí spolehlivý nástroj, který by umožnil včas identifikovat těhotenství komplikovaná placentární insuficiencí ve III. trimestru, a odlišil tak plody, které mohou být zatíženy vyšším rizikem nepříznivých perinatálních výsledků.
Diabetes mellitus a těhotenství, jak analyzovat národní individuální data
Cíl: Představit metodologický rámec a analytické možnosti využití národních individuálních dat v oblasti diabetes mellitus v těhotenství, který představuje významný rizikový faktor pro zdraví matky i dítěte. Soubor a metodika: Národní zdravotnický informační systém je páteřním systémem centralizovaných dat o českém zdravotnictví. Díky vzájemné propojitelnosti evidovaných údajů umožňuje při nastavení vhodného algoritmu podrobně analyzovat i data o výskytu diabetes mellitus v souvislosti s těhotenstvím. Vstupním souborem pro analýzu byly porody v období 2012–2023 evidované v Národním registru reprodukčního zdraví, modulu Rodiček. Celkem do analýzy vstupovalo 1 240 227 porodů. K těmto údajům byl dohledán záznam o výskytu onemocnění v Národním registru hrazených zdravotních služeb. Výsledky a závěr: Na základě definovaných kritérií, jako jsou specifická léčiva, vykázané zdravotní výkony, zdravotnický materiál či diagnóza onemocnění, byla v roce 2023 stanovena prevalence diabetes mellitus mezi rodičkami na 15,4 %. Díky propojitelnosti Národního zdravotnického informačního systému a vytvořené definici těhotné ženy s diabetem bude nadále možné analyzovat výskyt tohoto specifického onemocnění a jeho dopady na zdraví na celostátní úrovni.
Ovariální cévní malformace – klinická forma prezentace Cowdenova syndromu
Cíl: Popis případu dívky, u které byla diagnostikována cévní malformace levého ovaria a geneticky potvrzen Cowdenův syndrom. Kazuistika: Pacientka ve věku 10 let byla odeslána na gynekologii pro náhodný nález patologické rezistence v oblasti levých adnex. Klinicky u dívky nebyly gynekologické potíže, ale docházelo k otoku pravého kolene při fyzické zátěži. Dominujícím nálezem při zobrazovacích vyšetřeních byla venolymfatická malformace vycházející z musculus vastus medialis detekovaná magnetickou rezonancí. Po punkci ložiska bylo z bioptického vzorku provedeno genetické vyšetření, které prokázalo mutaci PTEN genu v heterozygotní formě. Tím byl na molekulární úrovni prokázán Cowdenův syndrom. Při vyšetření magnetickou rezonancí byla současně popsána heterogenní expanze v oblasti levého ovaria. Na základě stagingu byla indikována diagnostická laparoskopie s laváží. Peroperačně byly zjištěny mnohočetné adheze v malé pánvi a tumor vycházející z levého ovaria. Byla provedena parciální resekce levého ovaria, peroperačně z kryobiopsie potvrzena cévní malformace, bez doprovodného nálezu tumoru. Z definitivního histologického vyšetření resekátu levého ovaria byl prokázán výskyt cévních malformací, což klinicky odpovídá možným příznakům Cowdenova syndromu. Závěr: Cowdenův syndrom je vzácné genetické onemocnění, jehož diagnostika vychází z klinických projevů, zobrazovacích vyšetření a následné genetické testace. Sledování pacientek se řídí doporučením National Comprehensive Cancer Network a vyžaduje multidisciplinární přístup.
Vliv neuronů produkujících kisspeptin, neurokinin a dynorfin na lidskou reprodukci
Pulzatilita gonadotropin-releasing hormonu je pod vlivem hypothalamických neuropeptidů, zejména neuronů exprimujících kisspeptin, neurokinin B a dynorfin. Tyto hypothalamické buňky se nazývají KNDy neurony. Integrací hormonálních a environmentálních podnětů v mozku modulují účinky na uvolňování neuropeptidů a řídí frekvenci i amplitudu pulzů. Vztah mezi KNDy neurony a gonadálními hormony je zásadní pro iniciaci puberty, regulaci menstruačního cyklu a reporodukce. Steroidní hormony mají zpětnovazebný účinek na modulaci aktivity KNDy neuronů, jelikož jejich membrána i buněčné jádro exprimují receptory pro estradiol, progesteron i testosteron. Poslední výzkumy naznačují úzký vztah k patofyziologii neplodnosti, patologií těhotenství, poruch menstruačního cyklu, syndromu polycystických ovarií, endometriózy a vazomotorických symptomů v perimenopauze.
Stanovenie markerov konzumácie etylalkoholu v tehotnosti
Expozícia plodu alkoholu počas tehotenstva (PAE – prenatal alcohol exposure), s celosvetovou prevalenciou približne 10 %, predstavuje najčastejšiu preventabilnú príčinu fetálnej morbidity, pričom najzávažnejším dôsledkom je fetálny alkoholový syndróm. Zlatým štandardom diagnostiky zostávajú dotazníky so samovýpoveďou o konzumácii alkoholu počas tehotenstva, avšak ich výpovedná hodnota je často obmedzená v dôsledku podhodnocovania spotreby. Preto je nevyhnutné zaviesť objektívnu diagnostickú metódu. Medzi najperspektívnejšie biomarkery patria metabolity etanolu v smolke novorodencov. V tejto pilotnej štúdii sme kvantifikovali prítomnosť etylglukuronidu (EtG) a etylsulfátu (EtS) v smolke a porovnali sme ich výskyt s údajmi o expozícii alkoholu na základe dotazníkov. Do štúdie bolo zaradených 51 tehotných žien. Od každého novorodenca bola odobratá vzorka smolky, ktorá bola následne analyzovaná pomocou kvapalinovej chromatografie s hmotnostnou spektrometriou. Každá účastníčka štúdie dostala dotazník týkajúci sa konzumácie alkoholu počas tehotenstva. EtG bol detegovaný v 41 vzorkách (80,3 %) a EtS v 51 vzorkách (100 %). Tri zo zapojených žien dotazník nevyplnili. Zo zostávajúcich 48 žien šesť (11,7 %) uviedlo konzumáciu alkoholu počas tehotenstva. Medián koncentrácií EtG a EtS bol 49,6 ng/g a 13,9 ng/g. U žien, ktoré uviedli konzumáciu alkoholu, boli mediány oboch biomarkerov vyššie v porovnaní so ženami, ktoré alkohol neudávali. Hodnoty EtG presahujúce 30 ng/g – ktoré podľa niektorých štúdií predstavujú hraničnú hodnotu pre expozíciu alkoholu – boli namerané u 82,35 % žien, ktoré uviedli abstinenciu počas tehotenstva. Naša štúdia potvrdzuje, že EtG a EtS sú spoľahlivé markery expozície etanolu v smolke novorodencov. Nepodarilo sa nám však stanoviť jednoznačné hraničné hodnoty týchto markerov pre diagnostiku PAE. Vysoké hladiny EtG u žien, ktoré popreli konzumáciu alkoholu, môžu byť dôsledkom expozície etanolu z iných zdrojov a/alebo endogénnej produkcie. Zostáva tiež možnosť neúplnej alebo nepresnej výpovede v dotazníkoch.
Radiačně indukovaný angiosarkom prsu – zkušenosti z klinické praxe
Angiosarkom (AS) je vzácný maligní nádor z endoteliálních buněk krevních nebo lymfatických cév. Je charakterizován agresivním průběhem s vysokým rizikem generalizace. Nejčastějšími lokalizacemi metastáz jsou kůže, měkké tkáně, prsa, játra, srdce. Klinické příznaky se liší podle místa vzniku. Mezi nejčastější patří erytém, kožní eflorescence, otok a bolestivost. Diagnóza AS se stanovuje na základě histopatologického vyšetření s průkazem atypických endotelových buněk a cévních struktur. Zobrazovací metody se uplatňují jako doplňující vyšetření a pomáhají při stanovení lokalizace a rozsahu nádoru. V publikaci se zaměřujeme na sekundární typ angiosarkomu, který je v posledních letech stále častěji popisován v terénu ozářeného prsu po záchovném typu operace. Popisujeme tři kazuistiky pacientek komplexně léčených na našem pracovišti. Typická je poměrně dlouhá remise v řádu let. Esenciálním základem léčby AS je operační odstranění nádoru s intaktními resekčními okraji. Vzhledem k velikosti defektu po provedené resekci často nepostačuje prostá sutura kožního krytu a je nutné využít spolupráce s plastickým chirurgem k rekonstrukci vzniklého defektu. Odborná literatura se jednoznačně nevyjadřuje k dostačující šířce lemu zdravé tkáně při resekci. Přínos adjuvantní chemoterapie či radioterapie je sporný. Prognóza je obecně nepříznivá vzhledem k nedostatečné citlivosti na neoperační léčebné modality a rychlosti metastazování.
Může anti-Müllerův hormon predikovat úspěšný odběr spermií u mužů s idiopatickou neobstrukční azoospermií?
Cíl: Zhodnotit, zda hladiny sérového anti-Müllerova hormonu (AMH) mohou predikovat výsledky extrakce spermií (SR – sperm retrieval) u mužů s idiopatickou neobstrukční azoospermií (iNOA – idiopathic non-obstructive azoospermia) podstupujících mikrodisekci extrakce spermií z varlat (mTESE – microdissection testicular sperm extraction) a vyvinout prediktivní model, který může mít vliv na klinické rozhodování. Materiály a metody: Tato retrospektivní multicentrická kohortová studie zahrnovala 72 mužů s diagnózou iNOA, kteří podstoupili mTESE v období od prosince 2022 do května 2023 ve dvou centrech IVF v Turecku. Před operací byly měřeny hladiny sérového AMH a folikuly stimulujícího hormonu (FSH). Pacienti byli rozděleni do skupin TESE-pozitivních (+SR) a TESE-negativních (−SR) na základě přítomnosti spermií ve tkáni varlat. Mezi skupinami byly porovnány hormonální a klinické parametry a byl vytvořen multivariační logistický regresní model pro identifikaci nezávislých prediktorů výsledku SR. Pro stanovení diagnostické přesnosti a optimálních hraničních hodnot pro AMH a FSH byla provedena analýza křivky ROC (receiver operating characteristic). Výsledky: Ze 72 pacientů mělo 37 (51,4 %) úspěšnou SR a 35 (48,6 %) ne. Medián hladin AMH a FSH byl významně vyšší ve skupině −SR (p = 0,001 a p = 0,044). Multivariační logistická regresní analýza identifikovala sérový AMH jako jediný nezávislý prediktor pozitivního výsledku SR (p < 0,001). ROC analýza odhalila vynikající diagnostický výkon pro AMH (AUC = 0,909) s optimální hraniční hodnotou 3,4 ng/ml, což dává 75,68% senzitivitu, 91,43% specificitu; 90,32% pozitivní prediktivní hodnotu a 78,05% negativní prediktivní hodnotu (p = 0,001). Vyšší hladiny AMH byly významně spojeny s negativními výsledky SR. Závěr: Hladina sérového AMH je spolehlivým neinvazivním biomarkerem pro predikci výsledků SR u mužů s iNOA podstupujících mTESE. Hladina AMH > 3,4 ng/ml je významně spojena s nižší pravděpodobností získání spermií. Začlenění AMH do předoperačního vyšetření může pomoci vyhnout se zbytečným chirurgickým zákrokům a usměrnit klinické poradenství při léčbě mužské neplodnosti.
Roboticky asistované chirurgické riešenie defektu jazvy po cisárskom reze
Rastúci celosvetový výskyt cisárskych rezov ved<span class="NormalTextRun SpellingErrorV2Themed SCXW67492323 BCX8" data-ccp-charstyle="nedelit" data-ccp-charstyle-defn="{"ObjectId":"386dc8c1-255b-5a14-a7f1-5777b3628f91|1","ClassId":1073872969,"Properties":[469775450,"nedelit",201340122,"1",134233614,"true",469778129,"nedelit",335572020,"99",134224902,"false",201334293,"17",201342446,"1",201342447,"5",201342448,"1",201342449,"1",469777841,"Calibri",469777842,"",469777843,"Calibri",469777844,"Calibri",201341986,"1",469769226,"Calibri",268442635,"22"]}">ie k výraznému nárastu súvisiacich pôrodníckych a gynekologických komplikácií, najmä defektu jazvy po cisárskom reze. Manažment sa riadi prevažne symptómami, reprodukčnými plánmi a individuálnymi anatomickými faktormi. V literatúre v súčasnosti chýbajú definitívne usmernenia odporúčajúce jednotný optimálny prístup riešenia defektu jazvy po cisárskom reze. Zavedenie robotickej chirurgie prinieslo sľubnú novú operačnú techniku, ktorá sa vyznačuje zvýšenou chirurgickou presnosťou, lepšou vizualizáciou, zníženou morbiditou a rýchlym zotavením pacientky. V konečnom dôsledku predstavuje prijatie roboticky asistovanej chirurgie pri oprave defektu jazvy po cisárskom reze kritický pokrok v gynekologickej chirurgii.
Prevalence a hormonální profilování sekundárních amenoreických pacientek dostavujících se na kliniku plodnosti – observační studie
Cíl: Amenorea je menstruační porucha, která může vzniknout v důsledku hormonální dysfunkce osy hypothalamus-hypofýza-gonády. O nejčastějších příčinách sekundární amenorey v Pákistánu existuje jen omezené množství údajů. Cílem této studie bylo proto posoudit různé kauzativní faktory spolu s hormonálním profilem u pacientek se sekundární amenoreou. Pacientky a metody: Tato průřezová studie byla provedena na různých klinikách pro léčbu neplodnosti v Abbottabadu. Pacientky se sekundární amenoreou byly zařazeny pomocí metody no-probability samplingu. Data týkající se demografických a dalších klinických proměnných byla shromážděna prostřednictvím formuláře pro sběr dat. Sérové hladiny progesteronu, estradiolu, luteinizačního hormonu, folikuly stimulujícího hormonu a prolaktinu byly stanoveny pomocí komerčně dostupných sad pro enzymově vázanou imunosorbentní analýzu. Tato studie byla provedena na 126 pacientkách s průměrným věkem 28,5 ± 7,8 let. Výsledky: Amenorea související s léky byla pozorována u 14,3 % pacientek. Amenorea vyvolaná hyperprolaktinemií byla pozorována u 31,7 % a 54 % pacientek bylo s neznámou etiologií. Z pacientek s amenoreou vyvolanou léky užívalo 38,9 % perorální antikoncepci, 27,8 % omeprazol a 33,3 % jiné léky. Bolest hlavy (79,4 %) a únava (78,6 %) byly hlavními příznaky hlášenými u amenoreických žen, zatímco vypadávání vlasů bylo hlášeno u 65,9 % pacientek. Ztráta libida a hirsutizmus byly pozorovány u 45,2 %, resp. 42,9 % pacientek. Bolest prsou a vaginální suchost se vyskytly u 35,7 %, resp. 23,8 % pacientek. Závěr: Současná studie ukázala, že hyperprolaktinemie je nejčastější příčinou sekundární amenorey, následované amenoreou vyvolanou léky, což je třeba vzít v úvahu při klinické léčbě hormonální nerovnováhy a následné amenorey.
Laserová terapie pro vrozenou cystickou adenomatoidní malformaci plodu III. typu
Vrozená cystická adenomatoidní malformace (CCAM – congenital cystic adenomatoid malformation) je vzácná vývojová anomálie plic plodu, která může vést k těžké respirační tísni v novorozeneckém období. CCAM III. typu charakterizovaná solidními, mikrocystickými lézemi často představuje diagnostické a terapeutické problémy, zejména v progresivních případech. Popisujeme vzácný případ prenatální laserové terapie použité k léčbě plodu s diagnózou CCAM III. typu. Navzdory dvěma cyklům nevykazovala kortikosteroidní terapie léze významnou regresi, což vedlo k rozhodnutí provést ultrazvukem naváděnou intrauterinní laserovou ablaci. Zákrok vedl ke zmenšení velikosti léze, normalizaci srdeční osy plodu a příznivému perinatálnímu výsledku, kdy byl novorozenec propuštěn 5 dní po narození ve stabilním stavu. Tento případ zdůrazňuje potenciální roli fetální laserové terapie jako méně invazivní a účinné alternativy k chirurgické excizi u vybraných případů progresivní CCAM III. typu. Pro ověření bezpečnosti, účinnosti a dlouhodobých výsledků tohoto přístupu jsou zapotřebí další studie.
vrozená cystická adenomatoidní malformace
Náhodná materská úmrtnosť na Slovensku v rokoch 2007–2024
C<span class="NormalTextRun SpellingErrorV2Themed SCXW129485053 BCX8" data-ccp-charstyle="nedelit" data-ccp-charstyle-defn="{"ObjectId":"386dc8c1-255b-5a14-a7f1-5777b3628f91|1","ClassId":1073872969,"Properties":[469775450,"nedelit",201340122,"1",134233614,"true",469778129,"nedelit",335572020,"99",134224902,"false",201334293,"17",201342446,"1",201342447,"5",201342448,"1",201342449,"1",469777841,"Calibri",469777842,"",469777843,"Calibri",469777844,"Calibri",201341986,"1",469769226,"Calibri",268442635,"22"]}">ieľ: Analýza náhodnej úmrtnosti matiek na Slovensku v rokoch 2007–2024 z databázy Slovenskej gynekologickej a pôrodnej spoločnosti (rozšírené štatistické údaje). Metódy: Retrospektívna populačná analýza materskej úmrtnosti v rokoch 2007 až 2024 sa zameriavala na náhodné úmrtia matiek. Analýza prípadov náhodnej materskej mortality bola vykonaná podľa Medzinárodnej klasifikácie chorôb (ICD-10) pre materskú mortalitu (ICD-MM). Výsledky: Medzi rokmi 2007 a 2024 zomrelo na Slovensku 123 žien. Index materskej mortality (MMR – maternal mortality ratio) bol 12,46 na 100 000 živonarodených detí. Pätnásť žien (12,20 %) zomrelo z náhodných príčin (MMR 1,52/100 000 živonarodených detí). Z priamych príčin zomrelo 51 žien (41,46%) z nepriamych príčin 54 žien (43,90 %) a tri ženy (2,44 %) umreli z neznámej príčiny. Z náhodných úmrtí, 80 % bolo v dôsledku polytraumy – autonehody (66,67 %), zrazenie vlakom (6,67 %), zaseknutie vo výťahovej šachte (6,67 %). Tri prípady úmrtí boli v dôsledku vraždy (domáce násilie) – 20 %. Záver: Štúdia poukazuje na problém nedostatočného rozpoznávania náhodných materských úmrtí napriek ich významnému vplyvu na verejné zdravie. Slovenská gynekologicko-pôrodnícka spoločnosť sa snaží identifikovať a zhromažďovať údaje o náhodnej materskej úmrtnosti na Slovensku, ktorá nie je zahrnutá v oficiálnych štatistikách. Riešenie tohto prehliadaného problému je kľúčové pre zlepšenie materského zdravia a zabezpečenie komplexnej bezpečnosti matiek na celom svete.
Prenatální léčba zadních uretrálních chlopní u novorozence s anorektální stenózou
Zadní uretrální chlopně (PUV – posterior urethral valves) jsou zodpovědné za většinu případů obstrukce dolních močových cest (LUTO – lower urinary tract obstruction) u plodů mužského pohlaví s prevalencí 1 z 5 000 živě narozených dětí. Mezi prenatální ultrazvukové nálezy patří ztluštění stěny močového měchýře, znak klíčové dírky, oligohydramnion a dilatace ureteru. Pokud se PUV neléčí, může způsobit plicní hypoplazii a selhání ledvin, které často vyžaduje dialýzu nebo transplantaci. Možnosti léčby zahrnují vezikoamniotický shunt a fetoskopickou laserovou fulguraci. PUV je zřídka spojována s anorektálními malformacemi, což představuje diagnostickou a terapeutickou výzvu. Tato kazuistika popisuje novorozence s prenatální diagnózou PUV, který podstoupil intrauterinní zákroky a následně předčasný císařský řez ve 32. týdnu. Po narození se u něj projevila renální dysplazie, kryptorchizmus a rozvinula se u něj nekrotizující enterokolitida. Navzdory opakovaným laparotomiím a kolostomii se stav dítěte zlepšil a bylo propuštěno. Ve 4 měsících potvrdilo zobrazovací vyšetření stenózu konečníku. Zdůrazňujeme diagnostická omezení prenatálního ultrazvuku v odlišení PUV od jiných příčin LUTO a přínosy fetální magnetické rezonance. Anorektální malformace mají rozmanité fenotypové prezentace a jsou spojeny s rizikovými faktory prostředí. Vzácná asociace PUV s anorektálními anomáliemi vyžaduje pečlivé prenatální poradenství kvůli potenciálním komplikacím. Tento případ zdůrazňuje důležitost včasné diagnózy a multidisciplinární léčby pro lepší výsledky.
Posterior urethral valves; Prenatal diagnosis; Intrauterine treatment; Associated anomalies; Postnatal follow-up
Přesnost modifikované CMT+ metody pro posouzení kontrakce svalů pánevního dna v těhotenství
Cíl: Schopnost lokalizovat svaly pánevního dna (PFM – pelvic floor muscles) je nezbytná pro účinnost programů tréninku svalů pánevního dna. Cílem této studie bylo zkoumat přesnost modifikovaného testu pohybu kostrče, který zahrnuje objektivní posouzení koaktivace břišních svalů (CMT+) (Indexový test) ve srovnání s transabdominálním ultrazvukovým vyšetřením (TAU – transabdominal ultrasound) (zlatý standard) při diagnostice přesné kontrakce PFM. Metody: Za způsobilé k zařazení do studie byly považovány těhotné ženy, které se dostavily do nemocnice na rutinní vyšetření v polovině II. trimestru a byly schopny porozumět zdůvodnění a informacím studie. TAU prováděl jeden ze dvou vyškolených operatérů. CMT+ prováděl zkušený fyzioterapeut. Hodnotitel CMT+ ani účastníci studie výsledek TAU neznali. Výsledky: Do studie bylo zařazeno celkem 117 účastnic s průměrným věkem a průměrným BMI 30,86 kg/m² (4,5) a 23,16 kg/m² (3,7). CMT+ (Indexový test) správně identifikovalo pět z devíti účastnic, které nebyly schopny kontrakce svalů pánevního dna, a 107 ze 108, které byly schopny kontrakce svalů pánevního dna (senzitivita 55,6 %, specificita 99,1 %, pozitivní prediktivní hodnota 83,3 % a negativní prediktivní hodnota 96,4 %; LR+ = 60 a LR– = 0,45). Závěr: CMT+ je snadno proveditelný test s vysokou specificitou a negativní prediktivní hodnotou, který má další výhodu v posouzení jakékoli souběžné koaktivace břišních svalů. CMT+ je proto potenciálně užitečným úvodním screeningovým testem k identifikaci těch, kteří nemohou provést správnou kontrakci svalů pánevního dna a kteří by měli prospěch ze specializovaného vyšetření a strukturovaného tréninku.
Včasná detekce rekurentního karcinomu vaječníků, současné využití onkomarkerů, zobrazovací metody a budoucí perspektivy
Karcinom ovaria patří mezi nejzávažnější typy gynekologických nádorů. Obvykle bývá diagnostikován v pokročilých stadiích, a to zejména kvůli asymptomatickému průběhu či nespecifickým příznakům časných stadií. Vyznačuje se také tendencí často recidivovat, a snižovat tak celkové přežití pacientek. Tento článek se zaměřuje na možnosti detekce návratu onemocnění v rámci follow-up pacientek po kompletní remisi. Podle analyzované literatury přináší potenciál časného záchytu recidiv sledování hladin onkomarkerů CA-125 a HE4 v kombinaci se zobrazovacími metodami, jako je expertní ultrasonografické vyšetření, CT a pozitronové emisní metody. Příslib přináší i nejmodernější typ počítačové tomografie – photon counting CT s vysokou detekční schopností a zároveň menší radiační zátěží. Prostor pro další diskuzi pak přináší otázka dalšího postupu u časně detekované asymptomatické recidivy.
Role tru-cut biopsie v managementu myometrálních lézí
Cílem této práce bylo shrnout dosavadní znalosti týkající se ultrazvukem navigované tru-cut biopsie, a to zejména se zaměřením na její využitelnost v předoperační diagnostice lézí myometria. Tru-cut biopsie je využívána v gynekologické onkologii v rámci managementu pánevních a abdominálních tumorů, její použití v diagnostickém algoritmu tumorů dělohy bylo ověřeno pouze minimem prací. Tento literární přehled však poukazuje na to, že tru-cut biopsie lézí děložní svaloviny vykazuje vysokou výtěžnost vzorku k histologickému vyšetření, diagnostickou přesnost a nízkou míru komplikací. Leiomyomy patří mezi nejčastější benigní nádory dělohy, děložní sarkomy jsou oproti tomu velmi vzácné a agresivní tumory. Příznaky těchto onemocnění se od sebe neliší. Diferenciace mezi těmito dvěma patologiemi se opírá o zobrazovací metody, ultrasonografii a magnetickou rezonanci. Rozlišení mezi benigními a maligními tumory dělohy však zůstává obtížné, neboť doposud nebyla dostatečně validována kritéria odlišující benigní a maligní léze s použitím výše zmíněných zobrazovacích metod. Zavedení tru-cut biopsie do standardního diagnostického algoritmu děložních tumorů by přineslo cennou informaci o onkologické povaze zejména atypických tumorů dle ultrasonografie či magnetické rezonance a vedlo by k optimalizaci a personalizaci léčebného postupu každé pacientky.
Výsledky dotazníku „Endometrióza zdravotního profilu 30“ u žen ve věku 18–30 v České republice
Cíl: Cílem studie je získat validní data o kvalitě života žen ve věku 18–30 let s endometriózou pomocí certifikovaného dotazníku the Endometriosis Health Profile-30 (EHP-30). Ve studii byla použita česká verze dotazníku EHP-30. Dotazník vyplnilo 184 žen. Průměrný věk žen byl 26,6 let (± 2,8). Materiály a metody: Na českou verzi dotazníku EHP-30 jsme získali licenci od Oxfordské univerzity. Data byla sbírána od 10. února 2023 do 8. října 2023 pomocí online platformy Click4survey. Výsledky: Souhrnný index skupiny EHP-30 byl 57,0 bodů (± 20,43 bodu). Nejvíce kvalitu života žen ovlivňuje doména Bezmoci kontroly nad nemocí (66,4 bodů), dále Sociální podpora (58,4 bodů) a Emocionální pohoda (58,2 bodů). K závěrečným doménám patří Bolest (51,3 bodů) a Sebeobraz (50,7 bodů), který byl na posledním místě. Z výsledků vyplynulo, že vnímání bolesti se nezvyšuje s přibývajícím věkem, naopak nejhůře bolest vnímají ženy nejmladší věkové kategorie 18–20 let. Věk žen statisticky významně neovlivňoval výsledný index dotazníku ani jeho jednotlivé rozměry. Závěr: Na základě provedené analýzy a získaných výsledků jsme získali data o doménách endometriózy, což může významně přispět k efektivnějšímu porozumění možnosti zlepšení kvality života žen ve věku 18–30 let s endometriózou a postupů při jejich terapii.
Laparoskopická léčba torze vaječníku ve 26. týdnu gestace
Cíl: Uvádíme případ torze vaječníku ve 26. týdnu těhotenství, která byla úspěšně řešena laparoskopicky. Kazuistika: 29letá žena ve 26. týdnu těhotenství se dostavila na pohotovost s bolestí v levém dolním kvadrantu. Ultrazvukové vyšetření odhalilo cystu o rozměrech 64 × 60 mm v levém vaječníku a dopplerovské zobrazení nedokázalo detekovat průtok krve v levém vaječníku. Pacientce byla diagnostikována torze levého vaječníku a následně podstoupila laparoskopickou detorzi levého vaječníku a cystektomii. Pacientka neprodělala žádné pooperační chirurgické ani porodnické komplikace a měla nekomplikovaný vaginální porod ve 39. týdnu těhotenství. Závěr: Při chirurgické léčbě adnexální torze v těhotenství může být laparoskopie bezpečně provedena nejen v I. a II. trimestru, ale také ve III. trimestru, za předpokladu dostatečné chirurgické erudice a dostupného vhodného vybavení.
Diagnostika a léčba peripartálního krvácení, konsenzus mezioborové pracovní skupiny modifikovanou metodou ACCORD
Preventivní opatření a postupy Doporučujeme, aby v průběhu porodu u žen s rizikovými faktory pro PPH byla sledována krevní ztráta s využitím kalibrovaných kolektorů krve nebo jejich ekvivalentů. (Dobrá klinická praxe) Doporučujeme, aby ženy se závažnými rizikovými faktory pro PŽOK (např. placenta acrreta spectrum nebo hematologické poruchy vyžadující konziliární hematologickou péči) rodily v perinatologickém centru intenzivní péče nebo v perinatologickém centru intermediární péče. (Dobrá klinická praxe) Doporučujeme u pacientek s vysokým rizikem PŽOK v přiměřeném časovém předstihu před porodem formulování plánu péče za účasti multidisciplinárního týmu. (Dobrá klinická praxe) Doporučujeme léčbu anemie antepartálně. Těhotným ženám by měly být podávány preparáty železa, pokud hladina hemoglobinu klesne v I. trimestru < 110 g/l nebo < 105 g/l ve 28. týdnu těhotenství. (Dobrá klinická praxe) Navrhujeme zvážit parenterální podání železa u žen se sideropenickou anemií, nereagující na suplementaci železa perorální cestou. Příčina anemie by měla být zjištěna co nejdříve po ukončení těhotenství. (Slabé doporučení) Pokud se dítě dobře adaptuje, nedoporučujeme dřívější podvaz pupečníku než za 1 min. (Silné doporučení) Doporučujeme pro snížení rizika rozvoje PPH a PŽOK u všech vaginálních porodů profylaktické podání uterotonik ve III. době porodní po porodu dítěte a po podvazu pupečníku. Lékem první volby je oxytocin. (Silné doporučení) Pokud nebyla aktivně vedena III. doba porodní, navrhujeme pro zkrácení trvání III. doby porodní a pro snížení krevní ztráty u vaginálního porodu zvážit provedení masáže dělohy a řízenou trakci za pupečník, provádí-li ji kvalifikovaná osoba. (Slabé doporučení) Doporučujeme podání uterotonik k prevenci rozvoje PPH u žen po vybavení dítěte císařským řezem a po podvazu pupečníku. (Silné doporučení) Navrhujeme zvážit u žen se zvýšeným rizikem PŽOK podání carbetocinu. (Slabé doporučení) Doporučujeme u žen se zvýšeným rizikem PŽOK podstupujících císařský řez jednorázové podání kyseliny tranexamové (TXA). Klinická poznámka: Použití TXA před provedením císařského řezu není explicitně uvedeno v SPC přípravku. Recentní metaanalýza uvádí nejčastější dávkování 1 g i.v. (Silné doporučení) Organizace poskytování péče Doporučujeme, aby každé zdravotnické zařízení, kde je gynekologicko-porodnické pracoviště, mělo pro situace PŽOK vypracováno řízený dokument definující organizační a odborný postup. (Dobrá klinická praxe) Doporučujeme, aby řízený dokument (tj. krizový plán) jednoznačně vymezoval organizační a odborné role jednotlivých členů krizového týmu při vzniku PŽOK (nelékařský personál, porodník, anesteziolog, hematolog apod.) a definoval minimální rozsah vybavení pracoviště pro zajištění péče o pacientky s PŽOK. (Dobrá klinická praxe) Doporučujeme pravidelný simulační trénink krizové situace PŽOK celým krizovým týmem s následným debrífinkem nebo jeho formalizovaným ekvivalentem. (Dobrá klinická praxe) Doporučujeme na každém pracovišti definování indikátorů kvality diagnostiky a léčby PŽOK a jejich formalizované vyhodnocování v pravidelných intervalech, nejméně jednou ročně. (Dobrá klinická praxe) Diagnostický a léčebný postup při PŽOK Při nálezu hypotonie nebo atonie dělohy doporučujeme používat strukturovaný stupňovitý postup. (Dobrá klinická praxe) Na pracovištích s dostupností endovaskulárních intervencí navrhujeme u stavů PŽOK z důvodu hypotonie nebo atonie dělohy zvážit preferenční využití radiologických intervenčních metod (selektivní embolizace pánevních tepen), pokud to aktuální klinický kontext umožňuje. (Slabé doporučení) U všech stavů rozvoje PPH doporučujeme provedení tzv. předtransfuzního vyšetření. Pro posouzení aktuálního stavu koagulace jsou (kromě standardních laboratorních vyšetření) preferovány metody tzv. point-of-care-testing, zejména viskoelastické metody. (Dobrá klinická praxe) Každé porodnické pracoviště by mělo mít ve spolupráci s transfuzním oddělením a ústavní lékárnou trvale dostatečnou zásobu transfuzních přípravků a krevních derivátů pro jejich bezprostřední dostupnost v režimu 24/7. Doporučujeme u stavů rozvoje PŽOK zajistit iniciálně dostupnost čtyř transfuzních jednotek plazmy (preferována je tzv. solvent/detergent ošetřená plazma), čtyř transfuzních jednotek erytrocytů a 6 g fibrinogenu. Za minimální zásobu fibrinogenu považujeme 8 g fibrinogenu a dostupnost dalších 8 g do 1 hod. (Dobrá klinická praxe) Doporučujeme u všech pacientek s PPH zahájit okamžitou tekutinovou resuscitaci. Pro zahájení tekutinové resuscitace doporučujeme použití balancovaných roztoků krystaloidů. (Silné doporučení) Navrhujeme zvážit použití syntetických koloidních roztoků s obsahem želatiny při nedosažení nebo nedosahování hemodynamických cílů tekutinové resuscitace použitím krystaloidních roztoků a při trvající potřebě tekutin. (Slabé doporučení) Do doby dosažení kontroly zdroje krvácení doporučujeme u pacientek s PŽOK usilovat o dosažení hodnoty systolického krevního tlaku v pásmu 80–90 mmHg. (Silné doporučení) Doporučujeme u PŽOK použít vazopresory co nejdříve při nemožnosti dosažení cílových hodnot arteriálního krevního tlaku probíhající tekutinovou resuscitací. (Silné doporučení) V diagnostice a léčbě koagulopatie u PŽOK nereagujícího na standardní léčebné postupy doporučujeme spolupráci s hematologem. (Dobrá klinická praxe) K identifikaci typu koagulační poruchy u PŽOK, k její monitoraci a pro cílenou léčbu poruchy hemostázy doporučujeme kromě výše uvedených skupinových laboratorních vyšetření (minimálně KO, aPTT, fibrinogen) používat i viskoelastické metody (ROTEM, TEG). (Silné doporučení) K dosažení/obnovení účinnosti endogenních hemostatických mechanismů a léčebných postupů podpory koagulace doporučujeme maximální možnou korekci hypotermie, acidózy a hladiny ionizovaného kalcia. (Silné doporučení) Doporučujeme časné zahájení všech dostupných postupů k prevenci hypotermie a udržení nebo dosažení normotermie. (Silné doporučení) Doporučujeme monitorovat a udržovat hladinu ionizovaného kalcia v normálním referenčním rozmezí při podávání transfuzních přípravků. Ke korekci byl měl být přednostně podáván chlorid vápenatý. (Silné doporučení) Substituci fibrinogenu doporučujeme u pacientek s PPH při poklesu jeho hladiny < 2 g/l a/nebo při nálezu jeho funkčního deficitu zjištěném viskoelastickými metodami a/nebo při odůvodněném klinickém předpokladu deficitu fibrinogenu i bez znalosti jeho hladin. Jako úvodní dávku u PŽOK doporučujeme podání minimálně 4 g fibrinogenu. (Silné doporučení) Doporučujeme podat kyselinu tranexamovou (TXA) v úvodní dávce 1 g i.v. co nejdříve po vzniku PŽOK. Identická dávka může být opakována (nejdříve po 30 min), pokud krvácení pokračuje a je-li současně prokázána hyperfibrinolýza a/nebo je-li v aktuálním klinickém kontextu hyperfibrinolýza vysoce pravděpodobná. (Silné doporučení) Po dosažení kontroly krvácení další podání TXA u pacientek s PŽOK nedoporučujeme. (Silné doporučení) Doporučujeme podání plazmy v dávce 15–20 ml/kg u stavů PPH, kde je předpoklad koagulopatie jiné etiologie, než je nedostatek fibrinogenu a/nebo jsou přítomny abnormální výsledky koagulačních vyšetření, a kdy jejich výsledky neumožní identifikovat spolehlivě převažující mechanizmus koagulační poruchy a její cílenou korekci. (Silné doporučení) Doporučujeme podání faktorů protrombinového komplexu (PCC) u pacientek s PŽOK, kde je laboratorně prokázán deficit faktorů v PCC obsažených. Rutinní podávání PCC u pacientek s PŽOK nedoporučujeme. (Silné doporučení) Navrhujeme zvážit podání rFVIIa v době před rozhodnutím o endovaskulární nebo chirurgické intervenci. (Slabé doporučení) Doporučujeme u pacientek s PŽOK podávání erytrocytárních transfuzních přípravků k dosažení cílové hodnoty hemoglobinu v pásmu 70–80 g/l. (Silné doporučení) Doporučujeme u pacientek s PŽOK podávání trombocytů k dosažení cílové hodnoty minimálně 50 × 109/l a/nebo při předpokladu či průkazu poruchy jejich funkce. (Silné doporučení) Nedoporučujeme rutinní měření hladin antitrombinu III u pacientek s PŽOK. (Silné doporučení) Nedoporučujeme rutinní substituci antitrombinu III u pacientek s PŽOK. (Silné doporučení) Doporučujeme zahájit farmakologickou profylaxi trombembolické nemoci co nejdříve po dosažení kontroly zdroje PPH. Mechanickou tromboprofylaxi (intermitentní pneumatická komprese anebo elastické punčochy) doporučujeme zahájit neprodleně, jakmile to klinický stav dovolí. (Silné doporučení)
tlakové a podlatkové nitroděložní prostředky
Izolovaná torze vejcovodu – případové zprávy jednoho symptomatického a jednoho asymptomatického pacienta
Cíl: Prezentujeme dva případy izolované torze vejcovodů, jeden asymptomatický v postmenopauzálním období a druhý symptomatický v reprodukčním období. Kazuistiky: Případ 1: asymptomatická žena, 66 let, v postmenopauze podstoupila laparoskopickou hysterektomii a bilaterální salpingo-ooforektomii pro atypickou hyperplazii endometria. Intraoperačně byla zjištěna izolovaná torze levého vejcovodu. Případ 2: žena, 36 let, se dostavila na pohotovost s akutními břišními příznaky. Diagnostická laparoskopie odhalila izolovanou torzi levého vejcovodu. Závěr: Izolovaná torze vejcovodů, vzácný stav v reprodukčním i postmenopauzálním období, může být asymptomatická, nebo se projevovat akutními břišními příznaky.
HIV infekce a nepříznivé perinatální výsledky – metaanalýza předčasného porodu, nízké porodní hmotnosti a novorozenců malých na gestační věk
<span class="NormalTextRun SCXW147997212 BCX8" data-ccp-parastyle="Keywords" data-ccp-parastyle-defn="{"ObjectId":"b869f424-271d-5bb3-ba9e-665712e5c0c5|1","ClassId":1073872969,"Properties":[469777841,"Myriad Pro",469777842,"Myriad Pro",469777844,"Myriad Pro",469769226,"Myriad Pro",335551500,"0",268442635,"17",335559740,"240",201341983,"2",335559739,"57",201342446,"1",201342447,"5",201342448,"1",201342449,"1",469777843,"Calibri",201341986,"1",469775450,"Keywords",201340122,"2",134233614,"true",469778129,"Keywords",335572020,"99",335551550,"6",335551620,"6",469789806,"single",335572079,"4",335572080,"22",335572081,"0",469778324,"[Bez odstavcového stylu]"]}">S<span class="NormalTextRun SCXW147997212 BCX8" data-ccp-charstyle="nedelit" data-ccp-charstyle-defn="{"ObjectId":"386dc8c1-255b-5a14-a7f1-5777b3628f91|1","ClassId":1073872969,"Properties":[469775450,"nedelit",201340122,"1",134233614,"true",469778129,"nedelit",335572020,"99",134224902,"false",201334293,"17",201342446,"1",201342447,"5",201342448,"1",201342449,"1",469777841,"Calibri",469777842,"",469777843,"Calibri",469777844,"Calibri",201341986,"1",469769226,"Calibri",268442635,"22"]}">ouhrn: HIV zůstává významnou globální výzvou v oblasti veřejného zdraví, která postihuje miliony lidí, přičemž největší zátěž připadá na subsaharskou Afriku. Navzdory pokroku v antiretrovirové terapii (ART) a globálním snahám o kontrolu přenosu zůstává vliv HIV na těhotenské výsledky důvodem k obavám. Cíl: Tato studie hodnotí souvislost mezi mateřskou infekcí HIV a nepříznivými těhotenskými výstupy, zejména předčasným porodem (PTB – preterm birth), nízkou porodní hmotností (LBW – low birth weight) a novorozenci malými vzhledem k danému gestačnímu věku (SGA – small for gestational age), prostřednictvím komplexní metaanalýzy. Materiály a metody: Systematické vyhledávání v anglicky psaných databázích (Medline, Web of Science, Ovid, Scopus a Google Scholar) identifikovalo relevantní studie publikované v letech 2014–2024. Zahrnuty byly retrospektivní a prospektivní kohortové studie s dobře definovanými kontrolními skupinami HIV-negativních matek. Vyloučeny byly studie bez odpovídajících kontrol, s vícečetnými těhotenstvími nebo bez adjustovaných statistických výsledků. Celkem bylo zahrnuto osm studií zaměřených na PTB, pět na LBW a pět na SGA. Výsledky: Metaanalýza prokázala významnou souvislost mezi mateřskou infekcí HIV a PTB (OR = 1,55; 95% CI 1,38–1,74; p < 0,001), LBW (OR = 1,57; 95% CI 1,24–1,98; p < 0,001) i SGA (OR = 1,24; 95% CI 1,10–1,40; p < 0,001). Heterogenita byla mírná u PTB (I² = 38,2 %), LBW (I² = 55,9 %) a nízká u SGA (I² = 7,6 %), s minimálním publikačním zkreslením dle Eggerova testu. Diskuze: Výsledky zdůrazňují negativní dopad HIV na těhotenství a potřebu optimalizace ART ke snížení rizik. Další výzkum by měl sledovat vliv různých režimů ART a dynamiku imunitního systému na vývoj plodu.
Vliv sledování hCG na úzkost, depresi a kvalitu života u žen s gestační trofoblastickou chorobou
Cíl: Posoudit vliv normalizace hormonu lidského choriového gonadotropinu na úzkost, symptomy deprese a kvalitu života u pacientek s gestační trofoblastickou chorobou a identifikovat rizikové faktory spojené s těmito výsledky. Metody: Tato longitudinální studie zahrnovala 51 žen, které byly v období postmolárního sledování nebo během léčby gestační trofoblastické neoplazie v letech 2017–2019 ve dvou brazilských centrech pro trofoblastickou chorobu. Výsledky: Normalizace hladiny lidského choriového gonadotropinu vedla k významnému snížení skóre deprese a zvýšení skóre v oblasti fyzického zdraví v obou studijních skupinách, konkrétně ve skupině s hydatiformní molou a gestační trofoblastickou neoplazií. Mít děti a touha po dětech byly spojeny s nižším skóre deprese a úzkosti a vyšším skóre v oblasti psychického zdraví, která se týká kvality života. Vnímání zdraví jako „velmi špatného“ bylo spojeno s vyšším skóre deprese a úzkosti a nižším skóre v oblasti kvality života, pokud jde o fyzické zdraví, psychické zdraví a sociální vztahy. Závěr: Remise onemocnění je spojena se snížením symptomů deprese a lepší kvalitou života v oblasti fyzického zdraví. Zatímco negativní vnímání zdraví bylo spojeno s vyšším skóre úzkosti a deprese a špatnou kvalitou života, mít děti a touha po dětech zlepšily symptomy úzkosti a deprese a kvalitu života v oblasti psychického zdraví.
Možnost využití indocyaninové zeleně v managementu endometriózy
Endometrióza postihuje přibližně 10 % žen ve fertilním věku a její hluboká infiltrující forma způsobuje závažné důsledky na plodnost, klinické potíže dle postižených orgánů (močový a trávicí trakt) a bolest, která výrazně ovlivňuje kvalitu života. Resekční výkony na postižených orgánech bývají složité a často si vyžadují multioborový přístup. Resekce v terénu těžké hluboké infiltrující endometriózy je komplikovaná obtížnou identifikací resekční linie. I když jsme schopni většinu resekčních výkonů provádět laparoskopickým přístupem, pořád jsou zatíženy významným rizikem per- a pooperačních komplikací, z nichž nejzávažnější je vznik rektovaginálních píštělí. Identifikace hranic endometriálního uzlu a zachování vitality tkání je u resekčních výkonů z tohoto pohledu kruciální. Endometriotické uzly na základě patogeneze vzniku léze mají různou vaskularitu, a tím pádem i různé perfuzní vzorce, přičemž vzhledem k charakteru tkáně a stupni vaskularizace má většina hluboko infiltrujících uzlů spíše hypoperfuzní vzor. Prostředek, který by umožňoval cílení (vedení) resekce pomocí sledování perfuze tkání, by mohl mít užitečné terapeutické využití. Takovým prostředkem by mohlo být fluorescenční barvivo indocyaninová zeleň. Cílením resekce pomocí fluorescenčního barviva bychom mohli být schopni managementu orientovaného na patogenezi onemocnění, a tím i šetrnější resekce s menší destrukcí tkání, s redukcí per- a pooperačních komplikací a zároveň zlepšení kvality života pacientek, co se týká bolestivosti, rizika recidivy a zachování fertility.
Ergoterapie v onkogynekologii – pilotní studie
Cíl: Přehled možností využití nelékařského zdravotnického oboru ergoterapie v onkogynekologii, popis role ergoterapeuta v prehabilitaci, zhodnocení dat z pilotní studie. Soubor a metodika: Do studie probíhající od listopadu 2023 do října 2024 bylo zařazeno celkem 18 pacientek, prospektivní studie probíhala po dobu 9 měsíců. Jednalo se o pacientky přijaté k 3týdenní intenzivní multimodální prehabilitaci v režimu 4/7 před plánovaným operačním výkonem pro primární nebo recidivující maligní nádor ovaria, endometria nebo děložního hrdla. Pacientkám se v rámci prehabilitace věnoval kromě lékařů i fyzioterapeut, psycholog, nutriční specialista a ergoterapeut. Klinická práce ergoterapeuta byla změřena na vyšetření a následnou terapii v oblasti kognitivních funkcí, jemné motoriky horních končetin, soběstačnosti a kvality života. Ergoterapeut aplikoval vybrané funkční testy a dotazníky (MKF klasifikace, Hand grip test, MoCA test, 5× Sit-to-Stand test, WHODAS 2.0) pro zjištění efektu rehabilitační intervence. Výsledky a závěry: Důležitými sledovanými ukazateli byly vybrané funkční schopnosti, které mají významný dopad na kvalitu života pacientek. Výsledky funkčních testů prokázaly významné zlepšení klíčových parametrů vlivem intenzivní prehabilitace, což potvrzuje zásadní roli intervence ergoterapeuta v onkogynekologické prehabilitaci.
Spokojenost pacientek s novou metodou elektronického vyplňování validovaných urogynekologických dotazníků
Východisko: Odběr anamnézy pomocí validovaných dotazníků neodmyslitelně patří k urogynekologickému vyšetření a sledování. Elektronická forma vyplňování dotazníků zjednodušuje sběr a zpracování dat, ale její použití může být náročné pro starší pacientky. Proto jsme vyvinuli systém MESS (Medical Electronic Survey System), který usnadňuje vyplňování dotazníků na tabletu, s důrazem na ochranu osobních údajů a uživatelskou přívětivost. Cíl: Porovnat spokojenost pacientek a jednoduchost použití mezi systémy Google Formuláře a MESS. Metodika: V prospektivní studii jsme analyzovali 193 dotazníků spokojenosti vyplněných pomocí Google Formuláře (2013–2015) a 329 dotazníků vyplněných pomocí MESS (2019–2020) spolu s ostatními dotazníky. Data byla vyhodnocena pomocí Fisherova exaktního testu či Wilcoxonova testu dle rozložení normality s hladinou významnosti p < 0,05. Výsledky: Elektronická forma vyplňování vyhovovala více pacientkám ve skupině MESS (84,5 vs. 65,6 %; p < 0,05). Vyplňování dotazníků elektronicky bylo snadné a velmi snadné pro 89,1 % s použitím MESS vs. 68,7 % pomocí Google Formuláře (p < 0,05). Nejvýraznější rozdíl byl pozorován u žen ve věku 60–69 let, kde 92,8 % pacientek vyplnilo dotazník samostatně s MESS oproti 36,9 % u Google Formuláře. U žen mladších 60 let nebyly rozdíly statisticky významné. Závěr: Systém MESS zefektivnil práci lékařů a zpřístupnil metodu elektronického vyplňování i starším pacientkám s poruchami pánevního dna.
Nízkoobjemové postižení regionálních lymfatických uzlin u karcinomu endometria – 2024 update
Prevalence detekce izolovaných nádorových buněk a mikrometastáz v sentinelové uzlině stoupá díky jejich podrobnému zpracování formou ultrastagingu. Předkládaná práce poskytuje aktuální přehled literatury od ledna roku 2019 do září roku 2024 se zaměřením na nízkoobjemové postižení regionálních uzlin, jeho prevalenci, prognózu a souvislost s molekulární klasifikací. Přítomnost mikrometastáz je aktuálně považována za metastatické postižení lymfatických uzlin, avšak s lepší prognózou než makrometastázy, dle toho je volen i terapeutický postup společný pro obě tyto kategorie uzlinového postižení. Naopak přítomnost izolovaných nádorových buněk není v rámci Mezinárodní federace gynekologie a porodnictví (FIGO) 2023 stagingu považována za uzlinové postižení a neovlivňuje doporučený terapeutický postup, protože doposud nebyly prokázány signifikantní prognostické důsledky jejich přítomnosti.
Analýza rizikových faktorov rastu plodu – vplyv maternálnych faktorov a kongenitálnej cytomegalovírusovej infekcie
C<span class="NormalTextRun SpellingErrorV2Themed SCXW204954356 BCX8" data-ccp-charstyle="nedelit" data-ccp-charstyle-defn="{"ObjectId":"386dc8c1-255b-5a14-a7f1-5777b3628f91|1","ClassId":1073872969,"Properties":[469775450,"nedelit",201340122,"1",134233614,"true",469778129,"nedelit",335572020,"99",134224902,"false",201334293,"17",201342446,"1",201342447,"5",201342448,"1",201342449,"1",469777841,"Calibri",469777842,"",469777843,"Calibri",469777844,"Calibri",201341986,"1",469769226,"Calibri",268442635,"22"]}">ieľ: Cieľom tejto štúdie bolo analyzovať rizikové faktory, ktoré sa odlišujú u novorodencov s nízkou pôrodnou hmotnosťou vzhľadom na gestačný vek (SGA – small for gestational age) a novorodencov s primeranou pôrodnou hmotnosťou vzhľadom na gestačný vek (AGA – appropriate for gestational age). Materiály a metódy: Retrospektívno-prospektívna kohortová štúdia bola realizovaná v rokoch 2019–2024 na II. gynekologicko-pôrodníckej klinike Univerzitnej nemocnice Bratislava. Do štúdie bolo zahrnutých 174 donosených novorodencov z jednoplodových tehotenstiev, z toho 125 novorodencov s nízkou pôrodnou hmotnosťou (SGA) a 49 novorodencov s primeranou pôrodnou hmotnosťou (AGA). Analyzované boli rôzne materské, fetálne a placentárne rizikové faktory, s osobitným zameraním na kongenitálnu cytomegalovírusovú infekciu (cCMV). Výsledky: Pôrodná hmotnosť novorodencov sa pohybovala v rozmedzí od 1 480 do 4 470 gramov. Z hodnotených rizikových faktorov bola významne asociovaná s AGA materská infekcia covidom-19 počas tehotenstva (p = 0,009). Nebola zistená štatisticky významná súvislosť medzi bežnými rizikovými faktormi (napr. hypertenzia, diabetes mellitus) a rastovou reštrikciou plodu. Kongenitálna CMV infekcia nebola významne spojená s SGA. Analýza pomocou logistickej regresie potvrdila asociáciu infekcie covidom-19 s pôrodnou hmotnosťou, zatiaľ čo pri CMV nebol pozorovaný žiadny významný vplyv. Záver: Materská infekcia covidom-19 bola asociovaná s primeranou pôrodnou hmotnosťou vzhľadom na gestačný vek, pravdepodobne v dôsledku zvýšeného lekárskeho dohľadu a imunitnej odpovede. Interpretácia týchto výsledkov je však obmedzená malou veľkosťou súboru, a preto je potrebný ďalší výskum na pochopenie vplyvu covidu-19 na tehotenstvo. V tejto kohorte nebola zistená významná súvislosť medzi kongenitálnou CMV infekciou a rastovou reštrikciou plodu, pravdepodobne v dôsledku nízkej prevalencie cCMV. Dokumentované rizikové faktory intrauterinná rastove reštrikcie, vrátane hypertenzie a diabetes mellitus, neboli v študovanej populácii štatisticky významné.
nízka pôrodná hmotnosť vzhľadom na gestačný vek
primeraná pôrodná hmotnosť vzhľadom na gestačný vek
kongenitálna cytomegalovírusová infekcia
perinatálne výsledky tehotenstiev s COVID-19
Estrogeny jsou klíčové hormony, které hrají zásadní roli ve fyziologii reprodukčního systému u žen. Jejich terapeutické využití v hormonální léčbě, antikoncepci a léčbě hormonálně závislých onemocnění však může být spojeno s řadou nežádoucích účinků, zejména na játra. Tento článek se zaměřuje na mechanizmy působení estrogenů a jejich potenciální hepatotoxické účinky, stejně jako na rizikové faktory a možné rozdíly mezi jednotlivými představiteli.