Česká gynekologie je oficiální časopis České gynekologické a porodnické společnosti ČLS JEP. Hlavním zaměřením časopisu je postgraduální výuka a informace o současném stavu a vývoji této oblasti medicíny doma a v zahraničí, dále publikace původních studií a zkušeností z klinické praxe a informace o činnosti odborných společností. Dosud publikovaná čísla a informace o časopisu naleznete na této adrese: https://www.cs-gynekologie.cz
Vliv produktů akumulace lipidů, triglyceridového/glukózového indexu a viscerálního adipozitního indexu na kardiometabolické rizikové faktory u mladých pacientek se syndromem polycystických ovarií
Cíl: Zjistit, zda se index triglyceridů/glukózy (TyG-index – triglycerides), produkt akumulace lipidů (LAP – lipid accumulation product) a index viscerálního tuku (VAI – visceral adiposity index) liší u mladých pacientek se syndromem polycystických ovarií (PCOS – polycystic ovary syndrome) ve srovnání se skupinou bez PCOS, a zkoumat vztah mezi těmito markery a rizikem kardiovaskulárních onemocnění (CVO – cardiovascular disease) u pacientek s PCOS. Materiály a metody: Do studie bylo zahrnuto 192 žen s PCOS a 148 zdravých žen bez PCOS s daným věkem a indexem tělesné hmotnosti (BMI). Byly stanoveny sérové androgeny, pohlavní hormony, lipidy, glukóza nalačno, inzulin nalačno a hladiny N-terminálního mozkového natriuretického peptidu (Nt-probnp). Byl proveden perorální glukózový toleranční test se 75 g glukózy. Byl vypočítán index homeostatického modelu – inzulinová rezistence (HOMA-IR) a Matsudův index citlivosti na inzulin. Byly stanoveny hladiny TyG-index, LAP a VAI. Výsledky: TyG, LAP a VAI byly u pacientek s PCOS signifikantně vyšší než v kontrolní skupině (p = 0,001 vs. p = 0,001 vs. p = 0,001). HOMA-IR byl signifikantně vyšší u pacientek s PCOS a Matsuda ISI byl signifikantně nižší u pacientek s PCOS (p = 0,001 vs. p = 0,001). Hladiny Nt-probnp byly u pacientek s PCOS signifikantně vyšší (p = 0,001). Hladiny celkového testosteronu a androstendionu v séru signifikantně korelovaly s TyG, LAP a VAI. Nt-probnp signifikantně koreloval s TyG, LAP a VAI. LDL pozitivně a HDL negativně koreloval s TyG-indexem, LAP a VAI. Závěr: Pacientky s PCOS mají zvýšené hodnoty TyG-indexu, LAP a VAI. TyG index, LAP a VAI mohou naznačovat zvýšené riziko kardiovaskulárních onemocnění a hyperandrogenizmu u pacientek s PCOS.
Vliv vybraných imunohistochemických a klinicko-patologických markerů na prognózu pacientek se zhoubným nádorem dělohy
Úvod: Karcinom endometria představuje nejčastější gynekologickou malignitu ve vyspělých zemích a jeho incidence v posledních dekádách roste. Prognóza pacientek závisí na kombinaci klinicko-patologických charakteristik a nově i molekulárních ukazatelů. Cílem této studie bylo analyzovat vliv vybraných prognostických markerů – imunohistochemických (L1CAM, ER, PR) a klasických (FIGO stadium, grade, myometrální invaze, postižení lymfatických uzlin, vzdálené metastázy) – na přežití pacientek s karcinomem endometria. Materiál a metody: Retrospektivně bylo hodnoceno 143 žen s histologicky potvrzeným karcinomem endometria léčených v letech 2014–2018. Všechny pacientky podstoupily primární chirurgickou léčbu. U resekátů byly provedeny imunohistochemické analýzy L1CAM, ER (estrogenový receptor) a PR (progesteronový receptor). Data byla statisticky zpracována pomocí Kaplan-Meierovy analýzy a Coxova modelu rizik, s adjustací na věk. Výsledky: Exprese L1CAM byla zjištěna u 14 % pacientek a byla spojena se zkrácením přežití (HR ≈ 3,9). ER a PR pozitivita (89 %, resp. 85 %) korelovala s příznivější prognózou (HR pro ER pozitivitu 0,21; PR 0,23). Klasické faktory jako vyšší grade, pokročilé FIGO stadium, cervikální a lymfovaskulární invaze či přítomnost metastáz v uzlinách byly statisticky významně spojeny s horším přežitím. Zajímavým zjištěním byla výrazně lepší prognóza u asymptomatických pacientek – přítomnost symptomů zvyšovala riziko úmrtí až čtyřnásobně. Závěr: L1CAM pozitivita a ztráta hormonálních receptorů představují významné nepříznivé prognostické faktory. Jejich zařazení do vyšetření rutinního imunohistochemického panelu zlepšuje stratifikaci rizika a personalizaci léčby, což v době publikace této práce je již zahrnuto v aktualizovaných ESGO-ESTRO-ESP guidelines 2025. Současně bylo prokázáno, že absence symptomů při diagnóze je příznivým ukazatelem přežití. Výsledky podporují další výzkum prognostických markerů a jejich integraci do klinických rozhodovacích algoritmů.
Který způsobuje menší bolest? Srovnání misoprostolu a dinoprostonu při indukci porodu
Cíl: Efektivní zvládání porodní bolesti je v prenatální péči zásadní. Identifikace faktorů, které přispívají ke zvýšené bolesti u pacientek podstupujících indukci porodu, je nezbytná pro optimalizaci kontroly bolesti. Tato studie hodnotí úroveň bolesti u pacientek po indukci porodu, kterým je vaginálně podáván misoprostol nebo dinoproston pro zrání děložního čípku, pomocí vizuální analogové stupnice (VAS – visual analog scale). Materiály a metody: Tato prospektivní studie zahrnuje 60 dobrovolnic, kterým byl podáván buď vaginálně dinoproston (50 %), nebo vaginálně misoprostol (50 %) jako látky podporující zrání děložního čípku. Skupina 1 se skládá z pacientek, jimž byl podáván misoprostol, skupina 2 zahrnuje pacientky, kterým byl podáván dinoproston. Skóre VAS bylo zaznamenáváno jak během aktivního porodu, tak i během porodu. Kromě těchto hodnocení bolesti byly zdokumentovány výsledky porodu a charakteristiky pacientek, mezi skupinami byly provedeny srovnávací analýzy. Výsledky: Podle skóre VAS byla intenzita bolesti ve skupině 1 v obou fázích porodu významně nižší ve srovnání se skupinou 2 (během aktivního porodu: 6,67 ± 2,68 vs. 7,77 ± 1,59; p < 0,05; během období korunkování: 8,9 ± 1,32 vs. 9,8 ± 0,55; p < 0,05). Skóre bolesti všech účastnic zaznamenané během korunkování bylo významně vyšší než skóre zaznamenané během aktivního porodu (p < 0,05). Mezi oběma látkami nebyl pozorován žádný statisticky významný rozdíl, pokud jde o podávání oxytocinu ani o interval od podání léku do porodu (p > 0,05). Závěr: Při výběru látky podporující zrání děložního čípku je třeba zohlednit skóre bolesti. Misoprostol může být spojen s nižší úrovní bolesti.
HLA-C a KIR interakce jako možná příčina reprodukčních neúspěchů
Cíl: Navzdory pokrokům v asistované reprodukci zůstává příčina až 50 % případů idiopatických poruch plodnosti neobjasněna. Imunitní systém, zejména interakce mezi HLA-C (human leukocyte antigen-C) molekulami trofoblastu a KIR (killer-cell immunoglobulin-like receptors) receptory na uterinních NK (natural killer) buňkách, hraje zásadní roli v implantaci a vývoji placenty. Cílem analýzy bylo zhodnotit naše zkušenosti s testováním KIR/HLA-C kompatibility a jeho možnou roli v personalizaci léčby neplodnosti. Metodika: Jedná se o intervenční studii zkoumající úspěšnost terapie 23 párů, které v období mezi 1/2023 a 12/2024 podstoupili léčbu neplodnosti s darovanými gametami, doplněnou o zohlednění KIR/HLA-C kompatibility mezi příjemkyní a dárkyní/dárcem. Pro lepší homogenitu souboru byly pacientky v intervenční skupině rozděleny do dvou podskupin. První tvořilo 14 párů podstupujících první terapii s darovanými gametami. Druhou podskupinu tvořilo 9 párů s historií opakovaných neúspěšných embryotransferů z darovaných gamet. Jako kontrolní skupina bylo použito 320 single embryotransferů s darovanými gametami u párů léčených standardním způsobem v období mezi 1/2023 a 12/2024. Výsledky: V obou intervenčních podskupinách byla úspěšnost srovnatelná. Klinické těhotenství bylo dosaženo v 62,5 %, resp. 63,6 % případů, což převyšovalo průměrnou úspěšnost 55,2 % v kontrolním souboru. Závěr: Vysoký počet dosažených klinických těhotenství v prognosticky neperspektivní skupině zatížené opakovaně neúspěšnými embryotransfery se zdá být terapeutickým úspěchem. Je třeba vést v patrnosti nízký počet hodnocených transferů, nicméně tento výsledek naznačuje, že testování KIR/HLA-C kompatibility mezi příjemkyní a dárkyní/dárcem a její zohlednění při výběru dárkyně/dárce může v indikovaných situacích výrazně zvýšit úspěšnost terapie.
killer-cell immunoglobulin-like receptors
Podtlaková terapie hojení ran v onkogynekologii – současné poznatky a klinické využití
Podtlaková terapie ran představuje moderní a účinnou metodu prevence a léčby komplikací hojení operačních ran, jejíž využití v posledních letech narůstá také v gynekologii, zejména v oblasti gynekologické onkologie. Mechanismus účinku této metody zahrnuje zajištění efektivní drenáže, redukci edému, podporu angiogeneze a stimulaci tvorby granulační tkáně, což ve svém důsledku přispívá k rychlejšímu hojení a nižšímu riziku infekce, vzniku seromu či dehiscence rány. Účinnost podtlakové terapie byla prokázána při léčbě komplikovaných, infikovaných nebo dehiscentních ran po onkogynekologických operacích. Novější studie rovněž naznačují, že profylaktická aplikace podtlakové terapie na primárně uzavřené incize po laparotomii či vulvektomii může významně snížit výskyt chirurgických komplikací, zkrátit dobu hospitalizace a urychlit rekonvalescenci, což je obzvláště významné u pacientek, které mají podstoupit adjuvantní léčbu. Vzhledem k tomu, že většina dostupných důkazů vychází z retrospektivních studií, je však třeba dalších prospektivních randomizovaných studií, které by potvrdily účinnost této metody jak v léčbě, tak v prevenci, a umožnily její zařazení do standardní perioperační péče v onkogynekologii.
Srovnání histologické struktury kryokonzervované ovariální tkáně metodou pomalého zamražení
Cíl: Cílem této studie bylo ověřit metodiku kryokonzervace ovariální tkáně metodou pomalého mražení jako metodu pro zachování fertility a její možné zavedení do klinické praxe Centra asistované reprodukce Fakultní nemocnice Olomouc. Současně byla optimalizována a nacvičena technika samotné kryokonzervace. Soubor a metodika: Studie probíhala v období od dubna 2022 do prosince 2024 na Porodnicko- -gynekologické klinice Fakultní nemocnice Olomouc a zahrnovala šest transgender pacientek ve věku 19–25 let, které podstoupily laparoskopickou hysterektomii s oboustrannou adnexektomii v rámci chirurgické tranzice. Získaná ovariální tkáň byla bezprostředně po vyjmutí zpracována a kryokonzervována metodou pomalého zamražování v Centru asistované reprodukce Fakultní nemocnice Olomouc. Histopatologické hodnocení ovariální tkáně bylo provedeno před kryokonzervací, následně po rozmražení vzorků na Ústavu klinické a molekulární patologie Fakultní nemocnice Olomouc. Výsledky: Výsledky morfologického hodnocení ovariální tkáně po kryokonzervaci potvrdily zachovalost strukturálních charakteristik folikulů i stromální komponenty bez známek výrazné degenerace. Závěr: Výsledky tak potvrzují, že použitý protokol kryokonzervace ovariální tkáně metodou pomalého mražení je vhodný a dostatečně šetrný pro klinické využití. Tato metodika představuje spolehlivou možnost zachování plodnosti u pacientek podstupujících gonadektomii, s potenciálním uplatněním při následné transplantaci či in vitro kultivaci folikulů.
Atypický uzlík v placentární oblasti detekovaný hysteroskopií – první kazuistika z Brazílie
Atypický uzlík v placentárním místě (APSN – atypical placental site nodule) je vzácná forma gestační trofoblastické choroby (GTD – gestational trophoblastic disease), která vzniká proliferací intermediárních trofoblastů s nejistým klinickým chováním. Je považován za potenciální prekurzor vzácných forem gestační trofoblastické neoplazie (GTN – gestational trophoblastic neoplasia), jako je trofoblastický tumor v placentárním místě (PSTT – placental site trophoblastic tumor) a epiteloidní trofoblastický tumor (ETT – epithelioid trophoblastic tumor). Tato kazuistika popisuje první brazilský případ APSN diagnostikovaný hysteroskopií u 43leté ženy po potratu. Histopatologická analýza odhalila ohraničený, hyalinizovaný agregát intermediárních trofoblastů s jadernou atypií, pozitivním imunobarvením na PLAP a p63 a indexem Ki-67 > 5 %. Pacientka odmítla hysterektomii a zvolila konzervativní léčbu s pečlivým sledováním. Po 12 měsících sledování nebyla pozorována žádná progrese. Tento případ zdůrazňuje diagnostické výzvy APSN vzhledem k jeho nenápadnému projevu a překrývání s benigními uzlíky v místě placenty nebo dokonce s PSTT/ETT. Hysteroskopie se ukázala jako cenná jak pro diagnózu, tak pro léčbu zachování fertility. Přestože hysterektomie v mnoha případech zůstává definitivní léčbou, stále častěji se zvažují individualizované přístupy vyvažující onkologickou bezpečnost a reprodukční cíle. Dlouhodobá klinická bdělost je nezbytná, protože APSN může předcházet agresivním formám GTN. Naléhavě jsou zapotřebí multicentrické studie a registry, které by stanovily směrnice založené na důkazech pro diagnostiku, léčbu a sledování této vzácné léze a zlepšily by výsledky pacientů s těmito neobvyklými formami GTD.
trofoblastický tumor v placentární oblasti
Ne každý záchvat je eklampsie – vzácný případ mozkového abscesu u těhotné ženy způsobeného Streptococcus pneumoniae z dentálního zdroje
Představujeme vzácný případ mozkového abscesu u těhotné ženy způsobeného neléčeným dentálním abscesem, který se původně projevil jako nově vzniklý epileptický záchvat. Tento článek zdůrazňuje nutnost širokého diferenciálního uvažování při hodnocení záchvatů v těhotenství, které by neměly být automaticky připisovány eklampsii. Dále upozorňuje na důležitost pečlivé anamnézy a fyzikálního vyšetření. Doporučujeme začlenění pravidelné zubní péče do prenatální zdravotní péče jako způsob prevence takto závažných komplikací. Informovaný souhlas byl získán a všechna identifikovatelná data byla anonymizována pro ochranu pacientky.
Cíl studie: Mechanizmy navigace spermií jsou důležité pro pochopení principů výběru spermií před fertilizací. Cílem práce je uvést přehled současných poznatků o fyziologickém procesu navigace spermií od ejakulace až po fertilizaci ovulovaného oocytu. Metodika: Literární rešerše, databáze PubMed publikované do června 2025 s termíny zaměřenými na „navigace spermií“ a „fertilizace“. Výsledky: Principy navigace spermií v in vivo prostředí jsou u člověka stále nejasné. V současné době existují na toto téma jak práce realizované na modelových zvířatech, tak také celá řada in vitro studií na lidských spermiích. Na základě těchto výstupů jsou popisovány tři hlavní navigační systémy: reotaxe, termotaxe a chemotaxe. Reotaxe působí na nejdelší vzdálenost a stimuluje pohyb spermií proti proudu tekutiny. Termotaxe působí na spermie na kratší vzdálenost a navádí je do míst s vyšší teplotou. Na nejkratší vzdálenost působí chemotaxe, která přitahuje kapacitované spermie do míst, kde se nachází ovulovaný oocyt. Závěr: Vzhledem k tomu, jak masivně je při léčbě lidské neplodnosti využívána technika mikroinjekce spermií, je důležité provést pečlivý výběr spermií před fertilizací. Znalosti principů výběru lidských spermií v in vivo podmínkách jsou klíčové pro efektivní výběr spermií v laboratoři.
Arteriovenózní malformace vznikající v jizvě po císařském řezu po ukončení těhotenství – kazuistika a přehled literatury
Arteriovenózní malformace dělohy (AVM) jsou vzácnou příčinou závažného děložního krvácení. Traumata dělohy, jako je císařský řez nebo potrat, jsou známými rizikovými faktory. V tomto článku prezentujeme vzácný případ AVM, který se vyvinul u pacientky s anamnézou předchozího císařského řezu a nedávného potratu. V tomto případě se zabýváme patogenezí, diagnostikou a léčebnými strategiemi AVM, které se vyvíjejí v jizvách po císařském řezu, s ohledem na současnou literaturu. Pacientka se dostavila s vaginálním krvácením trvajícím 2 měsíce, které vedlo k život ohrožující anemii. Dopplerovský ultrazvuk identifikoval AVM v jizvě po císařském řezu. Vzhledem k hemodynamickému stavu pacientky byl proveden urgentní chirurgický zákrok a AVM byla úspěšně léčena. Tento případ zdůrazňuje, že AVM by měla být primárně zvažována v diferenciální diagnostice závažného krvácení u pacientek s rizikem „dvojitého zásahu“, jako je císařský řez následovaný následným traumatem dělohy, a že urgentní chirurgický zákrok může zachránit život.
Dvojčetné těhotenství v jizvě po císařském řezu – kazuistika a literární přehled terapeutických přístupů
Těhotenství v jizvě po císařském řezu je vzácnou formou ektopické gravidity. Spolehlivě ji můžeme diagnostikovat pomocí transvaginální ultrasonografie, nejčastěji v I. či na začátku II. trimestru. U třetiny pacientek probíhá gravidita asymptomaticky, ale u zbylých pacientek se může patologie projevovat závažnými obtížemi. Mezi nejčastější příznaky patří vaginální krvácení a bolesti břicha, vzácně může dojít také k ruptuře dělohy či ke vzniku placenta accreta spectrum. Gravidita v jizvě po císařském řezu je spojena s rizikem vzniku množství komplikací a je rizikovým faktorem pro další těhotenství. Léčba spočívá v operačním řešení či medikamentózní léčbě, v některých případech můžeme volit expektační režim. Jediná metoda léčby, která je dostatečně rychlá, bezpečná a účinná, dosud jednoznačně nebyla stanovena. V kazuistice prezentujeme první v ČR popsaný případ pacientky s dvojčetnou graviditou v jizvě po císařském řezu, u které byl vzhledem k nízkému gestačnímu týdnu zvolen konzervativní přístup s následnou vakuumaspirací pro neúspěch medikamentózní léčby. Současně přidáváme přehled současné literatury o rozdílných možných terapeutických přístupech k řešení problematiky.
Pooperační analgezie při operacích karcinomu prsu – anestetické techniky a role cytokinů
Cíle: Zkoumat vztahy mezi pooperační bolestí, anesteziologickou technikou a použitím analgetik, porovnat předoperační a pooperační hladiny cytokinů v séru a určit vliv anesteziologické techniky na tyto hladiny u pacientek podstupujících operaci rakoviny prsu. Materiály a metody: Celkem 36 pacientek podstupujících onkologickou operaci prsu bylo rozděleno do skupin pouze s celkovou anestezií (G; n = 20) a s celkovou anestezií ESPBE (erector spinae plane block, E; n = 16). Intenzita pooperační bolesti byla hodnocena pomocí vizuální analogové stupnice ve třech okamžicích (M): 2, 24 a 48 hod po ukončení operace (M2, M24 a M48). Krev byla odebrána před operací, před indukcí celkové anestezie (M0) a v M24 a M48. Hladiny plazmatického interleukinu (IL) -1, IL-8 a tumor nekrotizujícího faktoru α (TNF-α) byly stanoveny pomocí enzymově vázaného imunosorbentního testu. Souvislosti mezi kategoriálními proměnnými byly hodnoceny pomocí Fisherova exaktního testu. Skóre bolesti a hladiny cytokinů byly porovnány mezi skupinami G a E a mezi pacientkami podstupujícími mastektomii a kvadrantektomii pomocí analýzy rozptylu s opakovanými měřeními. Hladina významnosti použitá pro všechny testy byla 5,0 %. Výsledky: Středně silná až silná bolest byla častější ve skupině G než ve skupině E v M24 (p = 0,016). Hladina IL-8 byla ve skupině E nižší než ve skupině G (p = 0,029). V celé kohortě byla hladina TNF α snížena v M48 (p = 0,010), hladina IL-8 byla snížena v M24 (p < 0,001) a hladina IL-1 byla zvýšena v M48 (p < 0,001). Závěry: ESPB je účinnou alternativou v případech s kontraindikacemi nebo technickými obtížemi s jinými anestetickými technikami, jako je epidurální anestezie. Jeho použití by mohlo zlepšit kvalitu života a zdraví žen po operaci rakoviny prsu.
Vaginální fisting a riziko anogenitálního poranění
Vaginální fisting je neobvyklá a riziková sexuální praktika. Jedná se o zavádění jedné nebo obou rukou do pochvy. Fisting je prováděn v rámci heterosexuálních, homosexuálních nebo autoerotických aktivit a bývá příčinou poranění pochvy i okolních orgánů. Článek popisuje případ 33leté pornoherečky, u níž došlo během natáčení filmu při fistingu k poranění pochvy a silnému krvácení. Ruptura vaginy byla ošetřena suturou poševní stěny a krevní ztráta byla hrazena opakovanými krevními převody.
Placentární insuficience a pozdní růstová restrikce ve skupině plodů s adekvátní velikostí pro dané gestační stáří
Růstová restrikce plodu je stav, při kterém plod nedosahuje svého geneticky podmíněného růstového potenciálu, nejčastěji v důsledku poruchy funkce placenty. Pro pozdní formu růstové restrikce plodu vznikající po 32. týdnu těhotenství je charakteristická obtížná diagnostika, která je důsledkem méně výrazných klinických projevů a absence spolehlivých ultrazvukových známek placentární insuficience. Mezi kritéria růstové restrikce z důvodu placentární insuficience patří zejména abnormální dopplerometrie, zpomalení růstové dynamiky plodu, změny hladin biochemických markerů v séru matky či specifický histopatologický nález. Stále více důkazů však naznačuje, že i růst plodu s adekvátní velikostí pro dané gestační stáří může být negativně ovlivněn subklinickou formou placentární insuficience. Rizika nerozpoznané placentární insuficience souvisí s vyčerpanými rezervami plodu, rychlým rozvojem intrauterinní tísně při nástupu kontrakční činnosti a v hraničním případě až s intrauterinním úmrtím plodu. Při hodnocení perinatální mortality představují právě plody ve skupině mezi 10. a 90. percentilem v absolutních číslech početně významnou skupinu. Navzdory pokroku v oblasti prenatální diagnostiky stále chybí spolehlivý nástroj, který by umožnil včas identifikovat těhotenství komplikovaná placentární insuficiencí ve III. trimestru, a odlišil tak plody, které mohou být zatíženy vyšším rizikem nepříznivých perinatálních výsledků.
Diabetes mellitus a těhotenství, jak analyzovat národní individuální data
Cíl: Představit metodologický rámec a analytické možnosti využití národních individuálních dat v oblasti diabetes mellitus v těhotenství, který představuje významný rizikový faktor pro zdraví matky i dítěte. Soubor a metodika: Národní zdravotnický informační systém je páteřním systémem centralizovaných dat o českém zdravotnictví. Díky vzájemné propojitelnosti evidovaných údajů umožňuje při nastavení vhodného algoritmu podrobně analyzovat i data o výskytu diabetes mellitus v souvislosti s těhotenstvím. Vstupním souborem pro analýzu byly porody v období 2012–2023 evidované v Národním registru reprodukčního zdraví, modulu Rodiček. Celkem do analýzy vstupovalo 1 240 227 porodů. K těmto údajům byl dohledán záznam o výskytu onemocnění v Národním registru hrazených zdravotních služeb. Výsledky a závěr: Na základě definovaných kritérií, jako jsou specifická léčiva, vykázané zdravotní výkony, zdravotnický materiál či diagnóza onemocnění, byla v roce 2023 stanovena prevalence diabetes mellitus mezi rodičkami na 15,4 %. Díky propojitelnosti Národního zdravotnického informačního systému a vytvořené definici těhotné ženy s diabetem bude nadále možné analyzovat výskyt tohoto specifického onemocnění a jeho dopady na zdraví na celostátní úrovni.
Ovariální cévní malformace – klinická forma prezentace Cowdenova syndromu
Cíl: Popis případu dívky, u které byla diagnostikována cévní malformace levého ovaria a geneticky potvrzen Cowdenův syndrom. Kazuistika: Pacientka ve věku 10 let byla odeslána na gynekologii pro náhodný nález patologické rezistence v oblasti levých adnex. Klinicky u dívky nebyly gynekologické potíže, ale docházelo k otoku pravého kolene při fyzické zátěži. Dominujícím nálezem při zobrazovacích vyšetřeních byla venolymfatická malformace vycházející z musculus vastus medialis detekovaná magnetickou rezonancí. Po punkci ložiska bylo z bioptického vzorku provedeno genetické vyšetření, které prokázalo mutaci PTEN genu v heterozygotní formě. Tím byl na molekulární úrovni prokázán Cowdenův syndrom. Při vyšetření magnetickou rezonancí byla současně popsána heterogenní expanze v oblasti levého ovaria. Na základě stagingu byla indikována diagnostická laparoskopie s laváží. Peroperačně byly zjištěny mnohočetné adheze v malé pánvi a tumor vycházející z levého ovaria. Byla provedena parciální resekce levého ovaria, peroperačně z kryobiopsie potvrzena cévní malformace, bez doprovodného nálezu tumoru. Z definitivního histologického vyšetření resekátu levého ovaria byl prokázán výskyt cévních malformací, což klinicky odpovídá možným příznakům Cowdenova syndromu. Závěr: Cowdenův syndrom je vzácné genetické onemocnění, jehož diagnostika vychází z klinických projevů, zobrazovacích vyšetření a následné genetické testace. Sledování pacientek se řídí doporučením National Comprehensive Cancer Network a vyžaduje multidisciplinární přístup.
Vliv neuronů produkujících kisspeptin, neurokinin a dynorfin na lidskou reprodukci
Pulzatilita gonadotropin-releasing hormonu je pod vlivem hypothalamických neuropeptidů, zejména neuronů exprimujících kisspeptin, neurokinin B a dynorfin. Tyto hypothalamické buňky se nazývají KNDy neurony. Integrací hormonálních a environmentálních podnětů v mozku modulují účinky na uvolňování neuropeptidů a řídí frekvenci i amplitudu pulzů. Vztah mezi KNDy neurony a gonadálními hormony je zásadní pro iniciaci puberty, regulaci menstruačního cyklu a reporodukce. Steroidní hormony mají zpětnovazebný účinek na modulaci aktivity KNDy neuronů, jelikož jejich membrána i buněčné jádro exprimují receptory pro estradiol, progesteron i testosteron. Poslední výzkumy naznačují úzký vztah k patofyziologii neplodnosti, patologií těhotenství, poruch menstruačního cyklu, syndromu polycystických ovarií, endometriózy a vazomotorických symptomů v perimenopauze.
Stanovenie markerov konzumácie etylalkoholu v tehotnosti
Expozícia plodu alkoholu počas tehotenstva (PAE – prenatal alcohol exposure), s celosvetovou prevalenciou približne 10 %, predstavuje najčastejšiu preventabilnú príčinu fetálnej morbidity, pričom najzávažnejším dôsledkom je fetálny alkoholový syndróm. Zlatým štandardom diagnostiky zostávajú dotazníky so samovýpoveďou o konzumácii alkoholu počas tehotenstva, avšak ich výpovedná hodnota je často obmedzená v dôsledku podhodnocovania spotreby. Preto je nevyhnutné zaviesť objektívnu diagnostickú metódu. Medzi najperspektívnejšie biomarkery patria metabolity etanolu v smolke novorodencov. V tejto pilotnej štúdii sme kvantifikovali prítomnosť etylglukuronidu (EtG) a etylsulfátu (EtS) v smolke a porovnali sme ich výskyt s údajmi o expozícii alkoholu na základe dotazníkov. Do štúdie bolo zaradených 51 tehotných žien. Od každého novorodenca bola odobratá vzorka smolky, ktorá bola následne analyzovaná pomocou kvapalinovej chromatografie s hmotnostnou spektrometriou. Každá účastníčka štúdie dostala dotazník týkajúci sa konzumácie alkoholu počas tehotenstva. EtG bol detegovaný v 41 vzorkách (80,3 %) a EtS v 51 vzorkách (100 %). Tri zo zapojených žien dotazník nevyplnili. Zo zostávajúcich 48 žien šesť (11,7 %) uviedlo konzumáciu alkoholu počas tehotenstva. Medián koncentrácií EtG a EtS bol 49,6 ng/g a 13,9 ng/g. U žien, ktoré uviedli konzumáciu alkoholu, boli mediány oboch biomarkerov vyššie v porovnaní so ženami, ktoré alkohol neudávali. Hodnoty EtG presahujúce 30 ng/g – ktoré podľa niektorých štúdií predstavujú hraničnú hodnotu pre expozíciu alkoholu – boli namerané u 82,35 % žien, ktoré uviedli abstinenciu počas tehotenstva. Naša štúdia potvrdzuje, že EtG a EtS sú spoľahlivé markery expozície etanolu v smolke novorodencov. Nepodarilo sa nám však stanoviť jednoznačné hraničné hodnoty týchto markerov pre diagnostiku PAE. Vysoké hladiny EtG u žien, ktoré popreli konzumáciu alkoholu, môžu byť dôsledkom expozície etanolu z iných zdrojov a/alebo endogénnej produkcie. Zostáva tiež možnosť neúplnej alebo nepresnej výpovede v dotazníkoch.
Radiačně indukovaný angiosarkom prsu – zkušenosti z klinické praxe
Angiosarkom (AS) je vzácný maligní nádor z endoteliálních buněk krevních nebo lymfatických cév. Je charakterizován agresivním průběhem s vysokým rizikem generalizace. Nejčastějšími lokalizacemi metastáz jsou kůže, měkké tkáně, prsa, játra, srdce. Klinické příznaky se liší podle místa vzniku. Mezi nejčastější patří erytém, kožní eflorescence, otok a bolestivost. Diagnóza AS se stanovuje na základě histopatologického vyšetření s průkazem atypických endotelových buněk a cévních struktur. Zobrazovací metody se uplatňují jako doplňující vyšetření a pomáhají při stanovení lokalizace a rozsahu nádoru. V publikaci se zaměřujeme na sekundární typ angiosarkomu, který je v posledních letech stále častěji popisován v terénu ozářeného prsu po záchovném typu operace. Popisujeme tři kazuistiky pacientek komplexně léčených na našem pracovišti. Typická je poměrně dlouhá remise v řádu let. Esenciálním základem léčby AS je operační odstranění nádoru s intaktními resekčními okraji. Vzhledem k velikosti defektu po provedené resekci často nepostačuje prostá sutura kožního krytu a je nutné využít spolupráce s plastickým chirurgem k rekonstrukci vzniklého defektu. Odborná literatura se jednoznačně nevyjadřuje k dostačující šířce lemu zdravé tkáně při resekci. Přínos adjuvantní chemoterapie či radioterapie je sporný. Prognóza je obecně nepříznivá vzhledem k nedostatečné citlivosti na neoperační léčebné modality a rychlosti metastazování.
Může anti-Müllerův hormon predikovat úspěšný odběr spermií u mužů s idiopatickou neobstrukční azoospermií?
Cíl: Zhodnotit, zda hladiny sérového anti-Müllerova hormonu (AMH) mohou predikovat výsledky extrakce spermií (SR – sperm retrieval) u mužů s idiopatickou neobstrukční azoospermií (iNOA – idiopathic non-obstructive azoospermia) podstupujících mikrodisekci extrakce spermií z varlat (mTESE – microdissection testicular sperm extraction) a vyvinout prediktivní model, který může mít vliv na klinické rozhodování. Materiály a metody: Tato retrospektivní multicentrická kohortová studie zahrnovala 72 mužů s diagnózou iNOA, kteří podstoupili mTESE v období od prosince 2022 do května 2023 ve dvou centrech IVF v Turecku. Před operací byly měřeny hladiny sérového AMH a folikuly stimulujícího hormonu (FSH). Pacienti byli rozděleni do skupin TESE-pozitivních (+SR) a TESE-negativních (−SR) na základě přítomnosti spermií ve tkáni varlat. Mezi skupinami byly porovnány hormonální a klinické parametry a byl vytvořen multivariační logistický regresní model pro identifikaci nezávislých prediktorů výsledku SR. Pro stanovení diagnostické přesnosti a optimálních hraničních hodnot pro AMH a FSH byla provedena analýza křivky ROC (receiver operating characteristic). Výsledky: Ze 72 pacientů mělo 37 (51,4 %) úspěšnou SR a 35 (48,6 %) ne. Medián hladin AMH a FSH byl významně vyšší ve skupině −SR (p = 0,001 a p = 0,044). Multivariační logistická regresní analýza identifikovala sérový AMH jako jediný nezávislý prediktor pozitivního výsledku SR (p < 0,001). ROC analýza odhalila vynikající diagnostický výkon pro AMH (AUC = 0,909) s optimální hraniční hodnotou 3,4 ng/ml, což dává 75,68% senzitivitu, 91,43% specificitu; 90,32% pozitivní prediktivní hodnotu a 78,05% negativní prediktivní hodnotu (p = 0,001). Vyšší hladiny AMH byly významně spojeny s negativními výsledky SR. Závěr: Hladina sérového AMH je spolehlivým neinvazivním biomarkerem pro predikci výsledků SR u mužů s iNOA podstupujících mTESE. Hladina AMH > 3,4 ng/ml je významně spojena s nižší pravděpodobností získání spermií. Začlenění AMH do předoperačního vyšetření může pomoci vyhnout se zbytečným chirurgickým zákrokům a usměrnit klinické poradenství při léčbě mužské neplodnosti.
Roboticky asistované chirurgické riešenie defektu jazvy po cisárskom reze
Rastúci celosvetový výskyt cisárskych rezov ved<span class="NormalTextRun SpellingErrorV2Themed SCXW67492323 BCX8" data-ccp-charstyle="nedelit" data-ccp-charstyle-defn="{"ObjectId":"386dc8c1-255b-5a14-a7f1-5777b3628f91|1","ClassId":1073872969,"Properties":[469775450,"nedelit",201340122,"1",134233614,"true",469778129,"nedelit",335572020,"99",134224902,"false",201334293,"17",201342446,"1",201342447,"5",201342448,"1",201342449,"1",469777841,"Calibri",469777842,"",469777843,"Calibri",469777844,"Calibri",201341986,"1",469769226,"Calibri",268442635,"22"]}">ie k výraznému nárastu súvisiacich pôrodníckych a gynekologických komplikácií, najmä defektu jazvy po cisárskom reze. Manažment sa riadi prevažne symptómami, reprodukčnými plánmi a individuálnymi anatomickými faktormi. V literatúre v súčasnosti chýbajú definitívne usmernenia odporúčajúce jednotný optimálny prístup riešenia defektu jazvy po cisárskom reze. Zavedenie robotickej chirurgie prinieslo sľubnú novú operačnú techniku, ktorá sa vyznačuje zvýšenou chirurgickou presnosťou, lepšou vizualizáciou, zníženou morbiditou a rýchlym zotavením pacientky. V konečnom dôsledku predstavuje prijatie roboticky asistovanej chirurgie pri oprave defektu jazvy po cisárskom reze kritický pokrok v gynekologickej chirurgii.
Prevalence a hormonální profilování sekundárních amenoreických pacientek dostavujících se na kliniku plodnosti – observační studie
Cíl: Amenorea je menstruační porucha, která může vzniknout v důsledku hormonální dysfunkce osy hypothalamus-hypofýza-gonády. O nejčastějších příčinách sekundární amenorey v Pákistánu existuje jen omezené množství údajů. Cílem této studie bylo proto posoudit různé kauzativní faktory spolu s hormonálním profilem u pacientek se sekundární amenoreou. Pacientky a metody: Tato průřezová studie byla provedena na různých klinikách pro léčbu neplodnosti v Abbottabadu. Pacientky se sekundární amenoreou byly zařazeny pomocí metody no-probability samplingu. Data týkající se demografických a dalších klinických proměnných byla shromážděna prostřednictvím formuláře pro sběr dat. Sérové hladiny progesteronu, estradiolu, luteinizačního hormonu, folikuly stimulujícího hormonu a prolaktinu byly stanoveny pomocí komerčně dostupných sad pro enzymově vázanou imunosorbentní analýzu. Tato studie byla provedena na 126 pacientkách s průměrným věkem 28,5 ± 7,8 let. Výsledky: Amenorea související s léky byla pozorována u 14,3 % pacientek. Amenorea vyvolaná hyperprolaktinemií byla pozorována u 31,7 % a 54 % pacientek bylo s neznámou etiologií. Z pacientek s amenoreou vyvolanou léky užívalo 38,9 % perorální antikoncepci, 27,8 % omeprazol a 33,3 % jiné léky. Bolest hlavy (79,4 %) a únava (78,6 %) byly hlavními příznaky hlášenými u amenoreických žen, zatímco vypadávání vlasů bylo hlášeno u 65,9 % pacientek. Ztráta libida a hirsutizmus byly pozorovány u 45,2 %, resp. 42,9 % pacientek. Bolest prsou a vaginální suchost se vyskytly u 35,7 %, resp. 23,8 % pacientek. Závěr: Současná studie ukázala, že hyperprolaktinemie je nejčastější příčinou sekundární amenorey, následované amenoreou vyvolanou léky, což je třeba vzít v úvahu při klinické léčbě hormonální nerovnováhy a následné amenorey.
Laserová terapie pro vrozenou cystickou adenomatoidní malformaci plodu III. typu
Vrozená cystická adenomatoidní malformace (CCAM – congenital cystic adenomatoid malformation) je vzácná vývojová anomálie plic plodu, která může vést k těžké respirační tísni v novorozeneckém období. CCAM III. typu charakterizovaná solidními, mikrocystickými lézemi často představuje diagnostické a terapeutické problémy, zejména v progresivních případech. Popisujeme vzácný případ prenatální laserové terapie použité k léčbě plodu s diagnózou CCAM III. typu. Navzdory dvěma cyklům nevykazovala kortikosteroidní terapie léze významnou regresi, což vedlo k rozhodnutí provést ultrazvukem naváděnou intrauterinní laserovou ablaci. Zákrok vedl ke zmenšení velikosti léze, normalizaci srdeční osy plodu a příznivému perinatálnímu výsledku, kdy byl novorozenec propuštěn 5 dní po narození ve stabilním stavu. Tento případ zdůrazňuje potenciální roli fetální laserové terapie jako méně invazivní a účinné alternativy k chirurgické excizi u vybraných případů progresivní CCAM III. typu. Pro ověření bezpečnosti, účinnosti a dlouhodobých výsledků tohoto přístupu jsou zapotřebí další studie.
vrozená cystická adenomatoidní malformace
Náhodná materská úmrtnosť na Slovensku v rokoch 2007–2024
C<span class="NormalTextRun SpellingErrorV2Themed SCXW129485053 BCX8" data-ccp-charstyle="nedelit" data-ccp-charstyle-defn="{"ObjectId":"386dc8c1-255b-5a14-a7f1-5777b3628f91|1","ClassId":1073872969,"Properties":[469775450,"nedelit",201340122,"1",134233614,"true",469778129,"nedelit",335572020,"99",134224902,"false",201334293,"17",201342446,"1",201342447,"5",201342448,"1",201342449,"1",469777841,"Calibri",469777842,"",469777843,"Calibri",469777844,"Calibri",201341986,"1",469769226,"Calibri",268442635,"22"]}">ieľ: Analýza náhodnej úmrtnosti matiek na Slovensku v rokoch 2007–2024 z databázy Slovenskej gynekologickej a pôrodnej spoločnosti (rozšírené štatistické údaje). Metódy: Retrospektívna populačná analýza materskej úmrtnosti v rokoch 2007 až 2024 sa zameriavala na náhodné úmrtia matiek. Analýza prípadov náhodnej materskej mortality bola vykonaná podľa Medzinárodnej klasifikácie chorôb (ICD-10) pre materskú mortalitu (ICD-MM). Výsledky: Medzi rokmi 2007 a 2024 zomrelo na Slovensku 123 žien. Index materskej mortality (MMR – maternal mortality ratio) bol 12,46 na 100 000 živonarodených detí. Pätnásť žien (12,20 %) zomrelo z náhodných príčin (MMR 1,52/100 000 živonarodených detí). Z priamych príčin zomrelo 51 žien (41,46%) z nepriamych príčin 54 žien (43,90 %) a tri ženy (2,44 %) umreli z neznámej príčiny. Z náhodných úmrtí, 80 % bolo v dôsledku polytraumy – autonehody (66,67 %), zrazenie vlakom (6,67 %), zaseknutie vo výťahovej šachte (6,67 %). Tri prípady úmrtí boli v dôsledku vraždy (domáce násilie) – 20 %. Záver: Štúdia poukazuje na problém nedostatočného rozpoznávania náhodných materských úmrtí napriek ich významnému vplyvu na verejné zdravie. Slovenská gynekologicko-pôrodnícka spoločnosť sa snaží identifikovať a zhromažďovať údaje o náhodnej materskej úmrtnosti na Slovensku, ktorá nie je zahrnutá v oficiálnych štatistikách. Riešenie tohto prehliadaného problému je kľúčové pre zlepšenie materského zdravia a zabezpečenie komplexnej bezpečnosti matiek na celom svete.
Prenatální léčba zadních uretrálních chlopní u novorozence s anorektální stenózou
Zadní uretrální chlopně (PUV – posterior urethral valves) jsou zodpovědné za většinu případů obstrukce dolních močových cest (LUTO – lower urinary tract obstruction) u plodů mužského pohlaví s prevalencí 1 z 5 000 živě narozených dětí. Mezi prenatální ultrazvukové nálezy patří ztluštění stěny močového měchýře, znak klíčové dírky, oligohydramnion a dilatace ureteru. Pokud se PUV neléčí, může způsobit plicní hypoplazii a selhání ledvin, které často vyžaduje dialýzu nebo transplantaci. Možnosti léčby zahrnují vezikoamniotický shunt a fetoskopickou laserovou fulguraci. PUV je zřídka spojována s anorektálními malformacemi, což představuje diagnostickou a terapeutickou výzvu. Tato kazuistika popisuje novorozence s prenatální diagnózou PUV, který podstoupil intrauterinní zákroky a následně předčasný císařský řez ve 32. týdnu. Po narození se u něj projevila renální dysplazie, kryptorchizmus a rozvinula se u něj nekrotizující enterokolitida. Navzdory opakovaným laparotomiím a kolostomii se stav dítěte zlepšil a bylo propuštěno. Ve 4 měsících potvrdilo zobrazovací vyšetření stenózu konečníku. Zdůrazňujeme diagnostická omezení prenatálního ultrazvuku v odlišení PUV od jiných příčin LUTO a přínosy fetální magnetické rezonance. Anorektální malformace mají rozmanité fenotypové prezentace a jsou spojeny s rizikovými faktory prostředí. Vzácná asociace PUV s anorektálními anomáliemi vyžaduje pečlivé prenatální poradenství kvůli potenciálním komplikacím. Tento případ zdůrazňuje důležitost včasné diagnózy a multidisciplinární léčby pro lepší výsledky.
Posterior urethral valves; Prenatal diagnosis; Intrauterine treatment; Associated anomalies; Postnatal follow-up
Přesnost modifikované CMT+ metody pro posouzení kontrakce svalů pánevního dna v těhotenství
Cíl: Schopnost lokalizovat svaly pánevního dna (PFM – pelvic floor muscles) je nezbytná pro účinnost programů tréninku svalů pánevního dna. Cílem této studie bylo zkoumat přesnost modifikovaného testu pohybu kostrče, který zahrnuje objektivní posouzení koaktivace břišních svalů (CMT+) (Indexový test) ve srovnání s transabdominálním ultrazvukovým vyšetřením (TAU – transabdominal ultrasound) (zlatý standard) při diagnostice přesné kontrakce PFM. Metody: Za způsobilé k zařazení do studie byly považovány těhotné ženy, které se dostavily do nemocnice na rutinní vyšetření v polovině II. trimestru a byly schopny porozumět zdůvodnění a informacím studie. TAU prováděl jeden ze dvou vyškolených operatérů. CMT+ prováděl zkušený fyzioterapeut. Hodnotitel CMT+ ani účastníci studie výsledek TAU neznali. Výsledky: Do studie bylo zařazeno celkem 117 účastnic s průměrným věkem a průměrným BMI 30,86 kg/m² (4,5) a 23,16 kg/m² (3,7). CMT+ (Indexový test) správně identifikovalo pět z devíti účastnic, které nebyly schopny kontrakce svalů pánevního dna, a 107 ze 108, které byly schopny kontrakce svalů pánevního dna (senzitivita 55,6 %, specificita 99,1 %, pozitivní prediktivní hodnota 83,3 % a negativní prediktivní hodnota 96,4 %; LR+ = 60 a LR– = 0,45). Závěr: CMT+ je snadno proveditelný test s vysokou specificitou a negativní prediktivní hodnotou, který má další výhodu v posouzení jakékoli souběžné koaktivace břišních svalů. CMT+ je proto potenciálně užitečným úvodním screeningovým testem k identifikaci těch, kteří nemohou provést správnou kontrakci svalů pánevního dna a kteří by měli prospěch ze specializovaného vyšetření a strukturovaného tréninku.
Včasná detekce rekurentního karcinomu vaječníků, současné využití onkomarkerů, zobrazovací metody a budoucí perspektivy
Karcinom ovaria patří mezi nejzávažnější typy gynekologických nádorů. Obvykle bývá diagnostikován v pokročilých stadiích, a to zejména kvůli asymptomatickému průběhu či nespecifickým příznakům časných stadií. Vyznačuje se také tendencí často recidivovat, a snižovat tak celkové přežití pacientek. Tento článek se zaměřuje na možnosti detekce návratu onemocnění v rámci follow-up pacientek po kompletní remisi. Podle analyzované literatury přináší potenciál časného záchytu recidiv sledování hladin onkomarkerů CA-125 a HE4 v kombinaci se zobrazovacími metodami, jako je expertní ultrasonografické vyšetření, CT a pozitronové emisní metody. Příslib přináší i nejmodernější typ počítačové tomografie – photon counting CT s vysokou detekční schopností a zároveň menší radiační zátěží. Prostor pro další diskuzi pak přináší otázka dalšího postupu u časně detekované asymptomatické recidivy.
Role tru-cut biopsie v managementu myometrálních lézí
Cílem této práce bylo shrnout dosavadní znalosti týkající se ultrazvukem navigované tru-cut biopsie, a to zejména se zaměřením na její využitelnost v předoperační diagnostice lézí myometria. Tru-cut biopsie je využívána v gynekologické onkologii v rámci managementu pánevních a abdominálních tumorů, její použití v diagnostickém algoritmu tumorů dělohy bylo ověřeno pouze minimem prací. Tento literární přehled však poukazuje na to, že tru-cut biopsie lézí děložní svaloviny vykazuje vysokou výtěžnost vzorku k histologickému vyšetření, diagnostickou přesnost a nízkou míru komplikací. Leiomyomy patří mezi nejčastější benigní nádory dělohy, děložní sarkomy jsou oproti tomu velmi vzácné a agresivní tumory. Příznaky těchto onemocnění se od sebe neliší. Diferenciace mezi těmito dvěma patologiemi se opírá o zobrazovací metody, ultrasonografii a magnetickou rezonanci. Rozlišení mezi benigními a maligními tumory dělohy však zůstává obtížné, neboť doposud nebyla dostatečně validována kritéria odlišující benigní a maligní léze s použitím výše zmíněných zobrazovacích metod. Zavedení tru-cut biopsie do standardního diagnostického algoritmu děložních tumorů by přineslo cennou informaci o onkologické povaze zejména atypických tumorů dle ultrasonografie či magnetické rezonance a vedlo by k optimalizaci a personalizaci léčebného postupu každé pacientky.
Výsledky dotazníku „Endometrióza zdravotního profilu 30“ u žen ve věku 18–30 v České republice
Cíl: Cílem studie je získat validní data o kvalitě života žen ve věku 18–30 let s endometriózou pomocí certifikovaného dotazníku the Endometriosis Health Profile-30 (EHP-30). Ve studii byla použita česká verze dotazníku EHP-30. Dotazník vyplnilo 184 žen. Průměrný věk žen byl 26,6 let (± 2,8). Materiály a metody: Na českou verzi dotazníku EHP-30 jsme získali licenci od Oxfordské univerzity. Data byla sbírána od 10. února 2023 do 8. října 2023 pomocí online platformy Click4survey. Výsledky: Souhrnný index skupiny EHP-30 byl 57,0 bodů (± 20,43 bodu). Nejvíce kvalitu života žen ovlivňuje doména Bezmoci kontroly nad nemocí (66,4 bodů), dále Sociální podpora (58,4 bodů) a Emocionální pohoda (58,2 bodů). K závěrečným doménám patří Bolest (51,3 bodů) a Sebeobraz (50,7 bodů), který byl na posledním místě. Z výsledků vyplynulo, že vnímání bolesti se nezvyšuje s přibývajícím věkem, naopak nejhůře bolest vnímají ženy nejmladší věkové kategorie 18–20 let. Věk žen statisticky významně neovlivňoval výsledný index dotazníku ani jeho jednotlivé rozměry. Závěr: Na základě provedené analýzy a získaných výsledků jsme získali data o doménách endometriózy, což může významně přispět k efektivnějšímu porozumění možnosti zlepšení kvality života žen ve věku 18–30 let s endometriózou a postupů při jejich terapii.
Laparoskopická léčba torze vaječníku ve 26. týdnu gestace
Cíl: Uvádíme případ torze vaječníku ve 26. týdnu těhotenství, která byla úspěšně řešena laparoskopicky. Kazuistika: 29letá žena ve 26. týdnu těhotenství se dostavila na pohotovost s bolestí v levém dolním kvadrantu. Ultrazvukové vyšetření odhalilo cystu o rozměrech 64 × 60 mm v levém vaječníku a dopplerovské zobrazení nedokázalo detekovat průtok krve v levém vaječníku. Pacientce byla diagnostikována torze levého vaječníku a následně podstoupila laparoskopickou detorzi levého vaječníku a cystektomii. Pacientka neprodělala žádné pooperační chirurgické ani porodnické komplikace a měla nekomplikovaný vaginální porod ve 39. týdnu těhotenství. Závěr: Při chirurgické léčbě adnexální torze v těhotenství může být laparoskopie bezpečně provedena nejen v I. a II. trimestru, ale také ve III. trimestru, za předpokladu dostatečné chirurgické erudice a dostupného vhodného vybavení.